Справа № 352/374/26 
Провадження № 22-ц/4808/1097/26 
Головуючий у 1 інстанції ГРИНЬКІВ Д. В. 
Суддя-доповідач Луганська 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2026 року м. Івано-Франківськ 

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Луганської В.М.
суддів – Девляшевського В.А., Мальцевої Є.Є.,
учасники справи
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал»
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України)
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал» 
на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2026 року, ухвалене судом у складі судді Гриньків Д.В.. 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
У лютому 2026 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначило, що 07.10.2020 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 3022270 про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 15 000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором.
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору.
26.05.2021 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», уклали договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26052021 відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги за договором укладеним з відповідачем.
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 48 300 грн, з яких заборгованість за сумою кредиту становить – 15000 грн; заборгованість за сумою відсотків становить – 33300 грн.
У зв`язку з викладеним, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 3022270 від 07.10.2020 року в загальному розмірі 48 300 грн, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн та витрати на правничу професійну допомогу в розмірі 8 000 грн.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2026 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 3022270 від 07.10.2020 року в сумі: 13 267, 50 грн, понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 731 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 197, 43 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» звернулось до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2026 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» задовольнити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 07.10.2020 року укладено договір №3022270 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту. Сума кредиту, відповідно до п. 1.3 договору 15000 грн. Строк, на який надається кредит 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених у розділі 4 цього договору.
Згідно розділу 4 кредитного договору строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п.1.4. договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2.-4.5 договору.
Пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це Товариство. 
Скаржник зазначає, що 09.11.2020 року відповідач вніс платіж у розмірі 8977, 50 грн, отже ініціював продовження строку користування позикою за п.4.3. договору на 30 днів. 
Вважає, що відповідно до розділу 4 кредитного договору, споживач використав механізм пролонгації, сплачуючи суму, яка була необхідна для покриття нарахованих відсотків, не зменшуючи при цьому початкове тіло кредиту. Отримавши ці кошти, Товариство вважало заяву поданою і відповідно до пункту 4.3. продовжувало строк користування позикою на наступні 30 днів.
Сплачені кошти в розмірі 8977,50 грн зараховано на погашення відсотків, проте перекриття основного боргу не було, тому тіло кредиту не зменшилося. 
Вказує, що оскільки відповідачем не було погашено всю суму заборгованості за користування кредитом, відсотки нараховувались відповідно до п. 3.1. договору, а саме на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/ факт". 
Отже, починаючи з 06.12.2020 року проценти нараховувалися за п.1.5.2 договору, за стандартною процентною ставкою 1,90 % в день від суми кредиту. 
Відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості на загальну суму 9877,50 грн на оплату процентів за користування кредитом що підтверджується розрахунком заборгованості до Договору №3022270 від 07.10.2020 року, які були зараховані на погашення частини заборгованості за кредитним договором №3022270 від 07.10.2020 року.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 травня 2026 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено відповідачу право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.
Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано ОСОБА_1 за місцем його реєстрації. Конверт з поштовим відправленням повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до положень п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України є днем вручення судового рішення.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову в даній справі становить 48 300 грн і є менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн * 30 = 90 840 грн), тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що 07.10.2020 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Авентус Україна» договір про споживчий кредит № 3022270 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» в сумі 15 000 грн строком на 30 днів, шляхом переказу на його банківську картку та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,81% від суми кредиту за кожен день користування протягом строку, зазначеного у п. 1.4 договору та стандартною відсотковою ставкою 1,90% - в день.
Суд вважав, що в матеріалах справи відсутні докази пролонгації дії кредитного договору, зазначених у розділі 4 договору № 3022270 від 07.10.2020 року, тому дійшов висновку, що строк дії договору становить 30 днів, а відсотки за користування кредитом становлять 8145 грн.
Враховуючи, що відповідач за кредитним договором сплатив заборгованість у розмірі 9 877,50 грн, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за сумою кредиту в розмірі 13 267,50 грн (15000-1732,50), де 1732,50 грн - сума коштів, що залишилася після сплачених відповідачем відсотків за кредитом, які на думку суду, слід зарахувати в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено що 07.10.2020 року ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 3022270 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складає 15000 грн. 
Сума кредиту, відповідно до пункту 1.3 договору 15000 грн.
Строк, на який надається кредит 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених у розділі 4 цього договору (пункт 1.4 договору).
Процентна ставка за кредитом: фіксована.
Пунктом 2.1 договору передбачено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.
Згідно п.1.5.1. визначено знижену процентну ставку 1,81 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього договору (без пролонгацій), якщо в цей строк споживач здійснить погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Стандартна процента ставка 1,90 % в день від суми кредиту, застосовується: - у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в п.1.5.1. Договору для застосування зниженої процентної ставки.
Відповідно до пункту 3.1 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".
Згідно пункту 4.1. договору строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п.1.4. договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2.-4.5 договору. 
Згідно п. 4.2 договору споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3 Договору.
Відповідно до п. 4.4. Товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені Ссоживачем Товариству в Особистому кабінеті/зазначені в Договорі.
Факт отримання відповідачем кредиту в розмірі 15 000 грн за договором №3022270 від 07.10.2020 року підтверджується листом ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» №6510-ВП від 16.12.2025 року.
Відповідно листа АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 , 07.10.2020 року на картку було зараховано кошти в сумі 15000 грн.
Згідно з картою обліку договору станом на 25.05.2021 року загальна заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Авентус Україна» за кредитним договором №3022270 від 07.10.2020 року становить 48 300 грн, з яких тіло кредиту у розмір 15 000 грн, проценти (стандартна ставка) у розмірі 34 200 грн, проценти (знижена ставка): 9 877,50 грн.
Відповідачем було здійснено два платежі, які були зараховані первісним кредитором в рахунок погашення заборгованості за відсотками, а саме: 09.11.2020 року в розмірі 8977,50 грн та 24.12.2020 року в розмірі – 900 грн.
26.05.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №ККАУ-26052021, за умовами якого позивач набув право вимоги, серед інших, до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №3022270 від 07-10-2020 року на суму заборгованості 48300 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу ККАУ-26052021 від 26 травня 2021 року.
08 січня 2026 року позивач поштовим зв`язком надсилав відповідачу письмову вимогу про добровільну сплату заборгованості за кредитним договором.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).
Так, за ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається, 07.10.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 3022270 про надання споживчого кредиту, в якому були погоджені сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк та порядок повернення коштів. За умовами вказаного кредитного договору відповідач отримав грошові кошти у розмірі 15000, 00 грн.
Згідно договору про відступлення прав вимоги №ККАУ-26052021 від 26 травня 2021 року до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором №3022270 від 07.10.2020 року. 
У пункті 1.5.1 договору сторони погодили знижену процентну ставку 1,81% в день від суми кредиту, яка застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного у п.1.4 договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідує за датою закінчення такого строку.
У пункті 1.5.2 договору сторони погодили стандартну процентну ставку 1,90% в день, яка застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в п.п.1.5.1 договору для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п. п. 4.1.- 4.6. договору; у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль, з моменту виникнення прострочення, що застосовуються відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України.
Порядок пролонгації строку кредиту визначено розділом 4 договору про надання споживчого кредиту №3022270.
Так, відповідно до п. 4.3. договору пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем.
Згідно з п. 4.4 Договору товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) Споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені Споживачем Товариству в Особистому кабінеті/зазначені в Договорі.
Відповідно до вимог пункту 3.1 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредитування (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та або у році, тобто метод «факт/факт».
Пунктом 4.2.2 договору встановлено, що пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із способів, наведених у цьому договорі.
При цьому, пунктом 4.2.3 вказаного договору визначено, що товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про продовження нового строку кредиту (із зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазначені в договорі.
Доказів пролонгації кредитного договору № 3022270 від 07 жовтня 2020 року позивачем суду не надано, оскільки така пролонгація за умовами договору мала здійснюватися шляхом акцептування позикодавцем пропозиції (оферти) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про продовження нового строку кредиту (із зазначенням нової дати повернення).
Суд правильно констатував, що в порушення ст.12, 81 ЦПК України позивач не довів достатніми та допустимими доказами направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту з зазначенням нової дати повернення на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем Товариству в Особистому кабінеті/зазначені в договорі. З цих підстав доводи апеляційної скарги є безпідставними.
Враховуючи наведене, обґрунтованим є висновок суду, що заборгованість за кредитом слід визначати виходячи з 30-денного строку кредитування, а з врахуванням сплачених платежів заборгованість у відповідача за цим договором складає 13267 грн. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2026 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.
Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то суд не здійснює перерозподіл витрат по сплаті судового збору та відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал» залишити без задоволення.
Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2026 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02 липня 2026 року.

Головуючий       В.М. Луганська

Судді:        В.А. Девляшевський

Є.Є. Мальцева