Справа № 357/4772/26
3/357/1994/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина Дубановська
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
потерпілої – ОСОБА_2 ,
розглянувши в м. Біла Церква справу про адміністративне правопорушення за протоколом ЕПР1 № 619835 від 20 березня 2026 року та ЕПР1 № 619847 від 20 березня 2026 року стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,
за ст. 124, 122-4 КУпАП (далі - протокол), 

У С Т А Н О В И В:

16 березня 2026 року о 10 год 58 хв в м. Біла Церква, вул. Шолом-Алейхема, 14, водій ОСОБА_1 керуючи вантажним автомобілем ГАЗ 33021, н.з. НОМЕР_2 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та під час руху не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль Mercedes-Benz, н.з. НОМЕР_3 , який перебуває у користуванні ОСОБА_2 , який стояв праворуч. Внаслідок ДТП було завдано механічних пошкоджень транспортним засобам та спричинено матеріальні збитки, чим порушив вимоги п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Окрім того, 16 березня 2026 року о 10 год 58 хв в м. Біла Церква, вул. Шолом-Алейхема, 14, водій ОСОБА_1 керуючи вантажним автомобілем ГАЗ 33021, н.з. НОМЕР_2 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
У ході судового розгляду ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав у повному обсязі за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснив, що працівники поліції встановили його особу лише через три дні після події, зазначеної у протоколі.
ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно керував зазначеним транспортним засобом у вказаний час та у визначеному місці, однак заперечив факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Зазначив, що не вбачає доказів того, що саме він причетний до ДТП, оскільки сигналізація автомобіля не спрацювала, а самого зіткнення він не відчув. Висловив припущення, що дорожньо-транспортну пригоду могла вчинити інша особа. Також зауважив, що у разі вчинення ним ДТП він би залишився на місці пригоди та звернувся до страхової компанії.
Користувач транспортного засобу Mercedes-Benz, н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що 16 березня 2026 року вранці доставила свого чоловіка ОСОБА_3 до місця проходження військової служби у м. Ірпінь. Власником зазначеного транспортного засобу є її чоловік.
Після повернення до місця проживання вона припаркувала автомобіль біля будинку 14 по вул. Шолом-Алейхема у м. Біла Церква. Прибула близько 10 год 30 хв, а приблизно о 11 год 15 хв, вийшовши до автомобіля, виявила його пошкодження у задній правій частині.
ОСОБА_2 повідомила, що помітила камеру відеоспостереження на сусідньому будинку та звернулася з проханням надати відеозапис. Після перегляду відео вона побачила, як автомобіль марки «Газель» здійснив зіткнення з її транспортним засобом та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Після отримання відповідного відеозапису, вже 20 березня 2026 року вона звернулася до працівників поліції із заявою про вчинення ДТП, оскільки відео, на її думку, підтверджувало викладені нею обставини.
За результатами розгляду, суддя керується такими положеннями закону та дійшла до таких висновків.
Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно з п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Відповідно до п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Згідно зі ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Отже, у разі, якщо внаслідок порушення водієм Правил дорожнього руху, сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої зазнали пошкоджень транспортні засоби, вантаж, автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди, дорожні споруди чи інше майно, він підлягає відповідальності за ст. 124 КУпАП.
До того ж, відповідно до ст. 122-4 КУпАП, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, -
тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, … ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу, дослідивши протокол, надані до нього докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП, що стверджується:
- протоколом, де зазначено, що: «16 березня 2026 року о 10 год 58 хв в м. Біла Церква, вул. Шолом-Алейхема, 14, водій ОСОБА_1 керуючи вантажним автомобілем ГАЗ 33021, н.з. НОМЕР_2 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та під час руху не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль Mercedes-Benz, н.з. НОМЕР_3 , який перебуває у користуванні ОСОБА_2 , який стояв праворуч. Внаслідок ДТП було завдано механічних пошкоджень транспортним засобам та спричинено матеріальні збитки, чим порушив вимоги п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
«16 березня 2026 року о 10 год 58 хв в м. Біла Церква, вул. Шолом-Алейхема, 14, водій ОСОБА_1 керуючи вантажним автомобілем ГАЗ 33021, н.з. НОМЕР_2 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП».
У протоколі вказано про те, що від отримання копії протоколу, підпису та пояснень ОСОБА_1 відмовився,
- схемою місця ДТП, яка сталася 16 березня 2026 року о 10 год 58 хв в м. Біла Церква, вул. Шолом-Алейхема, 14.
На автомобілі Mercedes-Benz, н.з. НОМЕР_3 , наявні пошкодження задньої правої частини;
- актом огляду транспортного засобу ГАЗ 33021, н.з. НОМЕР_2 від 20 березня 2026 року, згідно якого встановлено: потертості пластику на задньому правому захисному щитку;
- диском із відеозаписами від 16 та 20 березня 2026 року, згідно яких, зокрема, установені обставини учинених адміністративних правопорушень.
Так, на відеозаписі зафіксовано процес складення адміністративних матеріалів, під час якого ОСОБА_1 заперечував свою вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень.
На відеозаписі з камери відеоспостереження з місця дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано, як автомобіль ГАЗ 33021, н.з. НОМЕР_2 , проїжджав поблизу припаркованого автомобіля Mercedes-Benz, н.з. НОМЕР_3 , після чого останній захитався, що свідчить про наявність зіткнення між транспортними засобами.
У подальшому водій автомобіля ГАЗ 33021 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.
При збільшенні відеозапису чітко вбачається, що після проїзду автомобіля ГАЗ транспортний засіб Mercedes-Benz захитався, що узгоджується з обставинами механічного контакту між автомобілями у задню частину авто.
На уточнюючі запитання суду ОСОБА_1 пояснив, що таких обставин на відеозаписі не вбачає.
Однак відомості зафіксовані наданими відеозаписами в достатній мірі відображають обставини вчиненого правопорушення та фіксацію даного порушення, а також узгоджуються з іншими доказами наявними в матеріалах справи.
Суддя вважає, що досліджені письмові докази, відеозаписи, покази потерілої є логічними, послідовними, взаємодоповнюючими, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності та докази зібрані поліцейським у спосіб та порядку встановленому КУпАП.
За таких обставин та доказів, ОСОБА_1 має бути підданий адміністративному стягненню за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.
Водночас суддя зазначає, що пояснення ОСОБА_1 , надані під час розгляду справи, спростовуються сукупністю досліджених доказів, зокрема письмовими матеріалами справи, показаннями потерпілої, а також відеозаписами з камер відеоспостереження.
Суддя встановив, що невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, наслідками у виді спричинення пошкодження транспортних засобів, а також порушення вимог п. 2.10 «а» вказаних Правил, а саме залишення місця події.
Згідно з ч. 1 ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Суддя вважає, що із числа вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, тяжчим є те, яке передбачене ст. 122-4 КУпАП.
Отже, зважаючи на обставини та характер вчиненого правопорушення, щире каяття винного, відсутність обставин, які обтяжують стягнення та відомі дані про особу правопорушника, суддя вважає, що досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у ст. 23 КУпАП, а саме виховання винного в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею та іншими особами нових правопорушень, можливе шляхом призначення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами, у нижній межі санкції, строком на один рік.
Суддя вважає, що на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП слід накласти стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, у нижній межі санкції, строком на один рік, оскільки вчинене є грубим порушенням Правил дорожнього руху України, свідчить про істотне нехтування вимогами безпеки дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, а також залишення місця події.
Суддя зазначає, що покарання у виді штрафу не застосовується до ОСОБА_1 , оскільки покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами є співрозмірним учинених адміністративних правопорушень, ступеню суспільної шкідливості, відповідає досягнення меті адміністративного стягнення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03 грудня 2025 року № 4695-IX, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 3328 гривні.
Отже, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника на користь держави необхідно судовий збір в розмірі 3328 х 0,2 = 665,60 грн.
Згідно із п. 6 розділу ІІІ «Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України», затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814, у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.
Керуючись ст. 36, 40-1, 124, 122-4 КУпАП, суддя 

П О С Т А Н О В И В:

матеріали справ про адміністративні правопорушення ЄУН 357/4772/26, 3/357/1994/26, ЄУН 357/4776/26, 3/357/1995/26 об`єднати в одну, присвоївши їй ЄУН 357/4772/26, 3/357/1994/26.
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути пред`явлена до виконання – протягом трьох місяців.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області	Ірина ДУБАНОВСЬКА