Єдиний унікальний номер 205/18585/25
Номер провадження2/205/1486/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що між відповідачем та:
?ТОВ «Стар Файненс Груп» 28.04.2025 року укладено Договір про надання фінансового кредиту № 63405-04/2025; 
?ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» 28.04.2025 року укладено Договір про споживчий кредит № 1096872; 
?ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 10.05.2025 року укладено Договір кредитної лінії (надійний) № 8966761; 
?ТОВ «Сіроко Фінанс» 12.05.2025 року укладено Договір позики № 7532667. 
На підставі вказаних договорів відповідачу були надані кредитні кошти на умовах строковості, зворотності та платності.
У подальшому між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» були укладені договори факторингу, відповідно до умов яких до позивача перейшли права грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами.
Позивач зазначає, що відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитними договорами не виконала, у зв`язку із чим станом на дати формування відповідних реєстрів боржників утворилась заборгованість, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу, процентами, комісією, штрафними санкціями та пенею.
Таким чином, оскільки у позасудовому порядку відповідач свої договірні зобов`язання не виконує, заборгованість за такими кредитними договорами не погашає, тому позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості: 1) за Договором про надання фінансового кредиту № 63405-04/2025 від 28.04.2025 року у загальному розмірі 16 829 грн. 00 коп.; 2) за Договором про споживчий кредит № 1096872 від 28.04.2025 року у загальному розмірі 16 880 грн. 00 коп., 3) за Договором кредитної лінії (надійний) № 8966761 від 10.05.2025 року у загальному розмірі 16 148 грн. 00 коп.; 4) за Договором позики № 7532667 від 12.05.2025 року у загальному розмірі 9 810 грн. 00 коп., а також, судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп. 
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подала. 
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. 
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 
Представник позивача подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило. 
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, яка належним чином була повідомлена і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені нею причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 28.04.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 63405-04/2025, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 7 000 грн. 00 коп. строком на 120 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,905 % на добу та комісії за видачу кредиту у розмірі 700 грн. 00 коп.
29.07.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 290720, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Згідно з Актом приймання-передачі Реєстру боржників та Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 290720 від 29.07.2025 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту № 63405-04/2025 від 28.04.2025 року.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 29.07.2025 року заборгованість відповідача за зазначеним договором складає 16 829 грн. 00 коп., з яких: 7 000 грн. 00 коп. — заборгованість за основною сумою боргу, 3 969 грн. 00 коп. — заборгованість за процентами, 700 грн. 00 коп. — заборгованість за комісією та 5 160 грн. 00 коп. — заборгованість за штрафними санкціями.
Судом також встановлено, що 28.04.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 1096872, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 6 000 грн. 00 коп. строком на 360 днів зі сплатою процентів та комісії згідно з умовами договору.
27.08.2025 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27082025, на підставі якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Згідно з Актом приймання-передачі Реєстру боржників та Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 27082025 від 27.08.2025 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит № 1096872 від 28.04.2025 року.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 27.08.2025 року заборгованість відповідача за вказаним договором складає 16 880 грн. 00 коп., з яких: 6 000 грн. 00 коп. — заборгованість за основною сумою боргу, 5 880 грн. 00 коп. — заборгованість за комісією та 5 000 грн. 00 коп. — заборгованість за неустойкою.
Крім того, судом встановлено, що 10.05.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії (Надійний) № 8966761, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 4 000 грн. 00 коп. строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом та комісії згідно з умовами договору.
27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/03/25, а згідно з Актом приймання-передачі Реєстру боржників та Витягом з Реєстру боржників від 24.09.2025 року до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії (Надійний) № 8966761 від 10.05.2025 року.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на дату формування Реєстру боржників заборгованість відповідача за вказаним договором складає 16 148 грн. 00 коп., з яких: 4 000 грн. 00 коп. — заборгованість за основною сумою боргу, 3 458 грн. 00 коп. — заборгованість за процентами за користування кредитом, 690 грн. 00 коп. — заборгованість за комісією та 8 000 грн. 00 коп. — заборгованість за неустойкою.
Також судом встановлено, що 12.05.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 7532667, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 3 000 грн. 00 коп. строком на 30 днів зі сплатою процентів, комісії та інших платежів, передбачених договором.
26.08.2025 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 26082025, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором позики.
Згідно з Актом приймання-передачі Реєстру боржників та Витягом з Реєстру боржників від 24.09.2025 року до Договору факторингу № 26082025 від 26.08.2025 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Договором позики № 7532667 від 12.05.2025 року.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 26.08.2025 року заборгованість відповідача за Договором позики № 7532667 від 12.05.2025 року складає 9 810 грн. 00 коп., з яких: 3 000 грн. 00 коп. — заборгованість за основною сумою боргу, 8 грн. 70 коп. — заборгованість за процентами за користування позикою, 801 грн. 30 коп. — заборгованість за комісією та 6 000 грн. 00 коп. — заборгованість за пенею.
Оскільки відповідач у добровільному порядку свої зобов`язання за вказаними договорами не виконала, заборгованість не погасила, між сторонами виник спір, який підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Щодо укладення кредитних договорів та отримання відповідачем кредитних коштів.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (статті 15, 16 ЦК України).
Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 627, 628, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору та погодженні його умов, а договір є укладеним за умови досягнення сторонами згоди щодо всіх його істотних умов.
Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладення електронних договорів визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом направлення однією стороною пропозиції (оферти) та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису, у тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 09.09.2020 року у справі №732/670/19 та від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19 дійшов висновку, що договір, укладений в електронній формі із використанням одноразового ідентифікатора, є таким, що укладений у письмовій формі.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, між відповідачем та ТОВ «Стар Файненс Груп», ТОВ «ФК «Незалежні фінанси», ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» були укладені відповідні кредитні договори в електронній формі.
Зазначені договори містять істотні умови кредитування, зокрема розмір кредиту, строк кредитування, порядок повернення кредитних коштів, розмір процентної ставки та інші умови користування кредитом.
Крім того, матеріали справи містять паспорти споживчих кредитів та інші документи, що підтверджують ознайомлення відповідача з умовами кредитування до укладення договорів.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Доказів недійсності спірних договорів або оспорювання відповідачем факту їх укладення матеріали справи не містять.
Суд також враховує, що наданими позивачем доказами підтверджується факт перерахування кредитних коштів на рахунки відповідача, тоді як будь-яких належних та допустимих доказів на спростування зазначених обставин відповідачем не подано.
Таким чином, суд доходить висновку, що між відповідачем та первісними кредиторами були належним чином укладені кредитні договори, а відповідач фактично отримала кредитні кошти на умовах, визначених такими договорами.
Щодо стягнення заборгованості за основною сумою боргу суд зазначає про наступне.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню саме у цей строк.
За змістом частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, визначених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Як встановлено судом, відповідач отримала кредитні кошти за Договором про надання фінансового кредиту № 63405-04/2025 від 28.04.2025 року, Договором про споживчий кредит № 1096872 від 28.04.2025 року, Договором кредитної лінії (Надійний) № 8966761 від 10.05.2025 року та Договором позики № 7532667 від 12.05.2025 року.
Разом з тим, доказів належного виконання взятих на себе зобов`язань щодо повернення отриманих кредитних коштів відповідачем суду не надано.
З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що станом на дати переходу права вимоги до позивача непогашеною залишилася заборгованість за основною сумою боргу у розмірі:
?7 000 грн. 00 коп. — за Договором про надання фінансового кредиту № 63405-04/2025 від 28.04.2025 року; 
?6 000 грн. 00 коп. — за Договором про споживчий кредит № 1096872 від 28.04.2025 року; 
?4 000 грн. 00 коп. — за Договором кредитної лінії (Надійний) № 8966761 від 10.05.2025 року; 
?3 000 грн. 00 коп. — за Договором позики № 7532667 від 12.05.2025 року. 
Загальний розмір неповернутих відповідачем кредитних коштів становить 20 000 грн. 00 коп.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначила, що отримані позичальником кредитні кошти підлягають поверненню незалежно від наявності спору щодо інших складових заборгованості, оскільки саме факт отримання коштів породжує обов`язок їх повернення кредитодавцю.
Доказів повернення вказаних кредитних коштів первісним кредиторам або позивачу матеріали справи не містять, відповідачем таких доказів також не надано, що відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.
Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладених договорів виникало зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитних договорах, то позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту по вказаних кредитних договорах у загальному розмірі 20 000 грн. 00 коп. ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.
Щодо вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами суд зазначає про наступне. 
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов`язаний не лише повернути отримані кредитні кошти, а й сплатити проценти за користування ними на умовах, визначених договором.
Судом встановлено, що укладеними між відповідачем та первісними кредиторами кредитними договорами були визначені умови нарахування та сплати процентів за користування кредитними коштами, з якими відповідач погодилася під час укладення відповідних договорів.
Матеріалами справи підтверджується, що проценти за користування кредитними коштами були передбачені умовами Договору про надання фінансового кредиту № 63405-04/2025 від 28.04.2025 року, Договору кредитної лінії (Надійний) № 8966761 від 10.05.2025 року та Договору позики № 7532667 від 12.05.2025 року.
З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що непогашеною залишилася заборгованість за процентами у розмірі:
?3 969 грн. 00 коп. — за Договором про надання фінансового кредиту № 63405-04/2025 від 28.04.2025 року; 
?3 458 грн. 00 коп. — за Договором кредитної лінії (Надійний) № 8966761 від 10.05.2025 року; 
?8 грн. 70 коп. — за Договором позики № 7532667 від 12.05.2025 року. 
Загальний розмір заборгованості за процентами становить 7 435 грн. 70 коп.
За Договором про споживчий кредит № 1096872 від 28.04.2025 року позивачем не заявлено вимог про стягнення заборгованості за процентами, а згідно з наданим розрахунком така заборгованість відсутня.
Суд враховує, що заявлені до стягнення проценти нараховані у межах строків та на умовах, погоджених сторонами при укладенні відповідних договорів, а доказів їх сплати або неправильності проведеного розрахунку відповідачем суду не надано.
Відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, відзиву на позов не подала, розрахунок заборгованості не спростувала та доказів належного виконання своїх зобов`язань не надала.
Суд також враховує, що вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України позивачем у даній справі не заявлено, а тому такі вимоги судом не розглядаються.
За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами є обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню у загальному розмірі 7 435 грн. 70 коп.
Щодо вимог про стягнення комісії суд вказує на нижченаведене.
Згідно частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог закону, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 628 та 638 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін та погоджені ними, а договір є укладеним за умови досягнення сторонами згоди щодо всіх його істотних умов.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом належать, зокрема, проценти за користування кредитом, комісії кредитодавця та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту.
Судом встановлено, що умовами Договору про надання фінансового кредиту № 63405-04/2025 від 28.04.2025 року, Договору про споживчий кредит № 1096872 від 28.04.2025 року, Договору кредитної лінії (Надійний) № 8966761 від 10.05.2025 року та Договору позики № 7532667 від 12.05.2025 року було передбачено обов`язок позичальника зі сплати комісії, розмір та порядок нарахування якої визначено умовами відповідних договорів та паспортами споживчих кредитів.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач до укладення договорів була ознайомлена з їх умовами, у тому числі щодо сплати комісії, та погодилася з ними шляхом підписання договорів електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що непогашеною залишилася заборгованість за комісією у розмірі:
?700 грн. 00 коп. — за Договором про надання фінансового кредиту № 63405-04/2025 від 28.04.2025 року; 
?5 880 грн. 00 коп. — за Договором про споживчий кредит № 1096872 від 28.04.2025 року; 
?690 грн. 00 коп. — за Договором кредитної лінії (Надійний) № 8966761 від 10.05.2025 року; 
?801 грн. 30 коп. — за Договором позики № 7532667 від 12.05.2025 року. 
Відповідач доказів сплати зазначених сум суду не надала, розрахунок заборгованості не спростувала, заперечень щодо умов договорів або розміру нарахованої комісії не заявила.
За таких обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за комісією є обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню у загальному розмірі 8 071 грн. 30 коп.
Щодо вимог про стягнення штрафних санкцій, пені та неустойки суд зазначає про наступне.
Стосовно вимог позивача про стягнення штрафних санкцій, пені та неустойки суд зазначає таке.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Разом із тим Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України було доповнено пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Судом встановлено, що всі спірні кредитні договори були укладені у 2025 році під час дії воєнного стану на території України, а заявлені до стягнення штрафні санкції, пеня та неустойка нараховані у зв`язку з порушенням відповідачем грошових зобов`язань за такими договорами.
З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що до складу заявлених позовних вимог включено:
?5 160 грн. 00 коп. штрафних санкцій за Договором про надання фінансового кредиту № 63405-04/2025 від 28.04.2025 року; 
?5 000 грн. 00 коп. неустойки за Договором про споживчий кредит № 1096872 від 28.04.2025 року; 
?8 000 грн. 00 коп. неустойки за Договором кредитної лінії (Надійний) № 8966761 від 10.05.2025 року; 
?6 000 грн. 00 коп. пені за Договором позики № 7532667 від 12.05.2025 року. 
Оскільки всі зазначені платежі є формами цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошових зобов`язань, їх стягнення під час дії воєнного стану суперечить вимогам пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.
Таким чином, незалежно від передбачення відповідними договорами права кредитодавця на нарахування штрафу, пені чи іншої неустойки за порушення позичальником умов договору, заявлені позивачем вимоги у цій частині не підлягають судовому захисту.
За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій, пені та неустойки у загальному розмірі 24 160 грн. 00 коп. є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Щодо наявності у позивача права вимоги до відповідача.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути як наявна грошова вимога, строк платежу за якою настав, так і майбутня грошова вимога.
Судом встановлено, що між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» були укладені:
?Договір факторингу № 290720 від 29.07.2025 року; 
?Договір факторингу № 27082025 від 27.08.2025 року; 
?Договір факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року; 
?Договір факторингу № 26082025 від 26.08.2025 року. 
Належними та допустимими доказами у справі, зокрема договорами факторингу, актами приймання-передачі реєстрів боржників та витягами з відповідних реєстрів боржників, підтверджується перехід до позивача права грошової вимоги до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту № 63405-04/2025 від 28.04.2025 року, Договором про споживчий кредит № 1096872 від 28.04.2025 року, Договором кредитної лінії (Надійний) № 8966761 від 10.05.2025 року та Договором позики № 7532667 від 12.05.2025 року.
Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 зазначив, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку виконання зобов`язання, а лише надає право виконати його первісному кредиторові.
Матеріали справи не містять доказів погашення відповідачем заборгованості ані первісним кредиторам, ані новому кредитору після переходу права вимоги.
За таких обставин суд доходить висновку, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є належним кредитором у спірних правовідносинах та має право на звернення до суду з даним позовом.
У зв`язку із чим, з відповідача на користь позивача слід стягнути: 1) за Договором про надання фінансового кредиту № 63405-04/2025 від 28.04.2025 року заборгованість у загальному розмірі 11 669 грн. 00 коп., з яких: 7 000 грн. 00 коп. – заборгованість за основною сумою боргу, 3 969 грн. 00 коп. – заборгованість за процентами за користування кредитом, 700 грн. 00 коп. – заборгованість за комісією, а в частині позовних вимог про стягнення 5 160 грн. 00 коп. штрафних санкцій – відмовити; 2) за Договором про споживчий кредит № 1096872 від 28.04.2025 року заборгованість у загальному розмірі 11 880 грн. 00 коп., з яких: 6 000 грн. 00 коп. – заборгованість за основною сумою боргу, 5 880 грн. 00 коп. – заборгованість за комісією, а в частині позовних вимог про стягнення 5 000 грн. 00 коп. неустойки (штрафу, пені) – відмовити; 3) за Договором кредитної лінії (Надійний) № 8966761 від 10.05.2025 року заборгованість у загальному розмірі 8 148 грн. 00 коп., з яких: 4 000 грн. 00 коп. – заборгованість за основною сумою боргу, 3 458 грн. 00 коп. – заборгованість за процентами за користування кредитом, 690 грн. 00 коп. – заборгованість за комісією, а в частині позовних вимог про стягнення 8 000 грн. 00 коп. неустойки – відмовити; 4) за Договором позики № 7532667 від 12.05.2025 року заборгованість у загальному розмірі 3 810 грн. 00 коп., з яких: 3 000 грн. 00 коп. – заборгованість за основною сумою боргу, 8 грн. 70 коп. – заборгованість за процентами за користування позикою, 801 грн. 30 коп. – заборгованість за комісією, а в частині позовних вимог про стягнення 6 000 грн. 00 коп. пені – відмовити.
Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлена про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явилася, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надала, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп., що підтверджується матеріалами справи.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що судом задоволено позовні вимоги на суму 35 507 грн. 00 коп. із заявлених 59 667 грн. 00 коп., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 801 грн. 92 коп. ((35 507 грн. 00 коп. ? 3 028 грн. 00 коп.) / 59 667 грн. 00 коп.).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 204, 205, 207, 512, 514, 526, 530, 549, 1048, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити частково. 
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014) заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 63405-04/2025 від 28.04.2025 року станом на 29.07.2025 року у загальному розмірі 11 669 грн. 00 коп., з яких: 7 000 грн. 00 коп. – заборгованість за основною сумою боргу, 3 969 грн. 00 коп. – заборгованість за процентами за користування кредитом, 700 грн. 00 коп. – заборгованість за комісією. 
3. У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за штрафами у розмірі 5 160 грн. 00 коп. за Договором про надання фінансового кредиту № 63405-04/2025 від 28.04.2025 року – відмовити. 
4. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014) заборгованість за Договором про споживчий кредит № 1096872 від 28.04.2025 року станом на 27.08.2025 року у загальному розмірі 11 880 грн. 00 коп., з яких: 6 000 грн. 00 коп. – заборгованість за основною сумою боргу, 5 880 грн. 00 коп. – заборгованість за комісією. 
5. У задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) у розмірі 5 000 грн. 00 коп. за Договором про споживчий кредит № 1096872 від 28.04.2025 року – відмовити. 
6. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014) заборгованість за Договором кредитної лінії (Надійний) № 8966761 від 10.05.2025 року у загальному розмірі 8 148 грн. 00 коп., з яких: 4 000 грн. 00 коп. – заборгованість за основною сумою боргу, 3 458 грн. 00 коп. – заборгованість за процентами за користування кредитом, 690 грн. 00 коп. – заборгованість за комісією. 
7. У задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки у розмірі 8 000 грн. 00 коп. за Договором кредитної лінії (Надійний) № 8966761 від 10.05.2025 року – відмовити. 
8. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014) заборгованість за Договором позики № 7532667 від 12.05.2025 року станом на 26.08.2025 року у загальному розмірі 3 810 грн. 00 коп., з яких: 3 000 грн. 00 коп. – заборгованість за основною сумою боргу, 8 грн. 70 коп. – заборгованість за процентами за користування позикою, 801 грн. 30 коп. – заборгованість за комісією. 
9. У задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 6 000 грн. 00 коп. за Договором позики № 7532667 від 12.05.2025 року – відмовити. 
10. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 801 грн. 92 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Мовча