ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 914/3494/25	

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (судді-доповідача) Прядко О.В.,
суддів: Рима Т.Я., Манюка П.Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нормаз Плаза" від 17.04.2026 (вх. № 01-05/1173/26 від 20.04.2026)
на рішення Господарського суду Львівської області від 18.03.2026 (повне рішення складено і підписано 30.03.2026, суддя Щигельська О.І.) 
у справі №914/3494/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нормаз Плаза"
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль Інжиніринг"
про стягнення 103986,00 грн збитків,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Нормаз Плаза" (далі - ТОВ "Нормаз Плаза") звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль Інжиніринг" (далі - ТОВ "Магістраль Інжиніринг") про стягнення збитків у розмірі 103986,00 грн, з яких 49986,00 грн реальних збитків та 54000,00 грн упущеної вигоди.
Позовна заява обґрунтована тим, що внаслідок неякісного виконання відповідачем робіт за договором підряду №0805-23 від 08.05.2023 функціонування готельно-відпочинкового комплексу "Панорама Східниця Спа Резорт" було порушене у зв`язку з проблемами каналізації та водовідведення, що зумовило необхідність звернення позивача до третіх осіб (ТОВ "Захід інжиніринг" та ФОП Маталяк Д.Я.) з метою усунення таких недоліків. З цих же причин у період 15-17 липня 2025 року будиночок №10 (Вілла Преміум) готельно-відпочинкового комплексу знаходився у непридатному для експлуатації стані. Відповідач зі свого боку не вчиняв жодних дій на встановлення причин виникнення дефектів/недоліків, не з`явився на об`єкт будівництва, не усунув вказані недоліки в рамках гарантійного строку на виконані роботи. Відтак, за доводами позивача, неналежним виконанням зобов`язань за договором підряду відповідач завдав йому збитків у розмірі вартості робіт з усунення дефектів об`єкта будівництва на загальну суму 49986,00 грн, з яких 34986,00 грн за роботи з усунення недоліків мереж водопостачання та каналізації та 15000,00 грн за роботи щодо відновлення пошкодженого ландшафту (озеленення території). Також, у зв`язку з неможливістю здачі в оренду будинка №10 з пошкодженими мережами, розмір упущеної вигоди позивача склав 54000,00 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття. 
Господарський суд Львівської області рішенням від 18.03.2026 у справі №914/3494/25 у задоволенні позову ТОВ "Нормаз Плаза" відмовив повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що позивач не дотримався регламентованої процедури, передбаченої п. 7.4 договору підряду №0805-23 від 08.05.2023, яка складається з таких взаємопов`язаних стадій: належне повідомлення підрядника про дефекти; забезпечення його участі у візуальному огляді, спільне або, за доведеної відмови, одноособове, але належним чином оформлене, складання дефектного акта; визначення у дефектному акті строків та способів усунення недоліків; у разі невиконання підрядником строків усунення недоліків, визначених у дефектному акті, надсилання ще однієї рекламації із зазначеними строками; та лише після порушення підрядником зазначених строків - можливість залучення сторонньої організації. Позивач не встановив жодного строку, адже відповідний строк не зазначено у первинній рекламації, а в дефектному акті, який не надсилався відповідачу, вказано лише про негайне усунення недоліків без чітко визначеного строку. Надсилаючи рекламацію на електронну пошту відповідача і в паперовому вигляді засобами поштового зв`язку, позивач, не дочекавшись відповіді від відповідача з 30.05.2025, підписав дефектний акт без участі останнього. Позивач не довів існування причинно-наслідкового зв`язку між виявленими дефектами та діями відповідача. Беручи до уваги те, що не було організовано спільного огляду, не проведено жодної технічної експертизи, як це передбачає п. 7.7 договору підряду №0805-23 від 08.05.2023, не зафіксовано фактичного стану мереж на момент їх огляду, суд першої інстанції не знайшов підстав для висновку про те, що дефекти виникли саме з вини відповідача, і наявність дій щодо ухилення відповідача від виконання обов`язків за договором підряду. Позивач на підтвердження розміру збитків не надав доказів понесених витрат, а саме оплати актів виконаних ТОВ "Захід інжиніринг" та ФОП Маталяк Д. Я. робіт, тобто зміни майнового стану, яка є ключовою ознакою реальних збитків.
Окрім того, суд першої інстанції встановив, що позивач не довів наявність у сукупності всіх елементів складу правопорушення, яке тягне за собою відповідальність у вигляді відшкодування упущеної вигоди. Матеріалами справи не підтверджено, що на будинок №10 було оформлене бронювання чи існував клієнт, який мав заселитися у нього саме у період 15-17 липня 2025 року. Позивач не довів, що у конкретні дні будинок №10 був недоступний для бронювання виключно з вини відповідача, а не з інших причин, зокрема організаційних, технічних чи пов`язаних із власним веденням господарської діяльності позивача. 

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.
Не погодившись із рішенням Господарського суду Львівської області від 18.03.2026 у справі №914/3494/25, ТОВ "Нормаз Плаза" подало до Західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу від 17.04.2026, у якій просить скасувати вказане судове рішення повністю та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Скаржник вважає оскаржуване рішення необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом усіх обставин справи, які мають суттєве значення для її вирішення.
На переконання скаржника, суд першої інстанції дійшов помилкового та внутрішньо суперечливого висновку про неналежність способу повідомлення відповідача про виявлені дефекти, оскільки не врахував реальну поведінку сторін та усталену практику ділового обороту, відповідно до якої електронна пошта є звичайним засобом комунікації між суб`єктами господарювання, навіть за відсутності прямого закріплення у договорі; поряд із цим суд фактично проігнорував, що позивач здійснив повідомлення відповідача не лише електронною поштою, але й засобами поштового зв`язку, що підтверджує добросовісність його дій. Така позиція суду, як стверджує скаржник, свідчить про порушення ст. ст. 13, 74, 86 ГПК України.
Крім цього, скаржник зазначає, що суд безпідставно поклав на позивача обов`язок очікувати відповіді відповідача протягом невизначеного строку, що суперечить принципу розумності строків та господарського обороту, а також не врахував положення ст. 530 ЦК України щодо виконання зобов`язань у розумний строк. Дії позивача щодо оперативного оформлення дефектного акта без участі відповідача були обумовлені об`єктивною необхідністю (вихід з ладу системи водовідведення у період підвищених температур та активного використання об`єкта) негайного реагування для запобігання подальшим збиткам, відповідали принципам розумності, добросовісності та належного ведення господарської діяльності. Ухилення чи відмова підрядника від складання чи підписання дефектного акта не є підставою для підрядника не виконувати зобов`язання щодо усунення недоліків у роботах протягом дії гарантійного терміну (п. 7.4 договору підряду №0805-23 від 08.05.2023). Суд у своєму рішенні фактично надав положенням вказаного договору інше тлумачення, ніж те, що випливає з їх буквального змісту та редакції, викладеної сторонами. Суд не врахував, що процедура, передбачена п. 7.4 договору, не може застосовуватись формально та ізольовано від фактичних обставин, зокрема нагальної необхідності усунення аварійної ситуації. У цьому випадку саме бездіяльність та ігнорування зі сторони підрядника і змусило позивача самостійно реагувати у найкоротші строки. Суд фактично ототожнив бездіяльність відповідача з відсутністю його вини, що є помилковим, оскільки саме пасивна поведінка відповідача, яка проявилась у невиконанні обов`язку щодо належного реагування на виявлені недоліки робіт та ненаданні будь-яких заперечень чи доказів на спростування доводів позивача, свідчить про недобросовісність його поведінки та не може тлумачитись на його користь. Відтак скаржник вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував ст. ст. 614, 857, 858 ЦК України, що призвело до безпідставного висновку про відсутність вини відповідача.
Окрім того, скаржник зазначає про те, що суд першої інстанції безпідставно ототожнив поняття збитків виключно з фактом оплати за виконані роботи, тобто неправильно застосував ст. ст. 22, 623 ЦК України, адже сам факт прийняття робіт та підписання відповідних актів свідчить про виникнення у позивача грошового зобов`язання перед третіми особами, незалежно від моменту фактичної оплати. Отже, на переконання скаржника, суд формально підійшов до оцінки доказів, не врахував фактичні обставини аварійної ситуації, надав перевагу доводам відповідача без належної правової оцінки дій позивача та аналізу умов договору підряду, порушив принципи змагальності та рівності сторін. 
Щодо упущеної вигоди скаржник вказує на те, що в період 15-17 липня 2025 року вілла №10 готельно-відпочинкового комплексу "Панорама Східниця Спа Резорт" перебувала у непридатному для експлуатації стані саме через ремонт водовідведення, а відтак і не пропонувалась під заселення. Факт відсутності конкретного бронювання на ці дати, про що наголошує суд, не спростовує наявності упущеної вигоди, оскільки діяльність з надання готельних послуг передбачає динамічне бронювання, у тому числі у короткі строки до дати заїзду, а також заселення без попереднього бронювання. Отже неможливість використання об`єкта сама по собі обмежила господарську діяльність позивача та позбавила його потенційного доходу.
До апеляційної скарги приєднано додаткові докази згідно зазначеного у ній переліку додатків без обґрунтування причин неподання цих доказів при розгляді справи у суді першої інстанції та без наведення достатніх правових підстав для їх долучення на стадії апеляційного перегляду справи.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.
ТОВ "Магістраль Інжиніринг" у відзиві на апеляційну скаргу від 14.05.2026 просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, зважаючи на те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недотримання позивачем встановленої договором процедури гарантійного усунення недоліків, недоведеність вини підрядника у виникненні дефектів, непідтвердження факту понесення реальних збитків, а також відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями підрядника та заявленими збитками. Суд правильно визначив розподіл тягаря доказування, дотримався принципу змагальності та надав належну оцінку поданим доказам у їх сукупності.
Відповідач вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та ґрунтуються на неправильному розумінні як норм процесуального, так і матеріального права. 
Відповідач зазначає, що не ухилявся від складання дефектного акта, а просто не був належним чином повідомлений про дату та час огляду об`єкта. Позивач залучив іншу організацію ще до отримання підрядником рекламації та до закінчення будь-якого розумного строку для реагування. Самостійне залучення інших осіб до усунення недоліків без надання підряднику можливості виконати своє гарантійне зобов`язання є порушенням договору, а не підставою для відшкодування витрат. Більше того, позивач не надав ані доказів оплати виконаних іншими особами робіт, ані судового рішення, ані іншого документа, який би підтверджував виникнення безспірного грошового зобов`язання; акти виконаних робіт самі по собі підтверджують факт прийняття робіт, але не факт реальних майнових витрат позивача. Презумпція вини не означає, що підрядник автоматично відповідає за будь-які несправності системи водовідведення, яка експлуатувалася понад рік після підписання акта приймання-передачі робіт, а доказів того, що причиною дефектів є саме виконання робіт підрядником, а не умови експлуатації або дії третіх осіб, позивач не надав. Отже, як стверджує відповідач, у даній справі не доведено жодного з елементів складу цивільного правопорушення, фактичного понесення витрат або виникнення безспірного обов`язку їх здійснення.
Щодо подання скаржником з апеляційною скаргою нових доказів відповідач зазначає, що такі або об`єктивно не існували на момент ухвалення оскаржуваного рішення, або перебували у володінні позивача, проте безпідставно не були подані у встановлений процесуальний строк. Подання позивачем нових доказів на стадії апеляційного розгляду справи фактично є спробою усунути прогалину доказової бази, яка стала однією з підстав для відмови у позові, - відсутність доказів фактичної оплати робіт та, відповідно, підтвердження понесених збитків. Допущення такого "виправлення" на стадії апеляційного провадження, як зазначає відповідач, суперечить принципам правової визначеності та рівності сторін, а відтак у прийнятті нових доказів скаржника просить відмовити.

Рух справи, заяви, клопотання, процесуальні дії в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2026, апеляційну скаргу ТОВ "Нормаз Плаза" у справі №914/3494/25 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Прядко О.В., суддів: Рима Т.Я., Манюка П.Т.
Суддя-доповідач ухвалою від 27.04.2026 у справі №914/3494/25 залишив апеляційну скаргу без руху та встановив скаржнику строк для усунення виявлених недоліків шляхом подання доказів доплати судового збору у розмірі 908,40 грн в порядку, встановленому Законом України "Про судовий збір".
30.04.2026 на виконання вимог вказаної ухвали від представника ТОВ "Нормаз Плаза" надійшла заява про усунення недоліків від 30.04.2026, до якої додано платіжну інструкцію №914221495.1 від 28.04.2026 на суму 908,40 грн.
Враховуючи усунення скаржником недоліків апеляційної скарги в установлений строк, колегія суддів ухвалою від 05.05.2026 відкрила апеляційне провадження у справі №914/3494/25 та призначила апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 10 ст. 270, ч. 13 ст. 8 ГПК України.
Матеріали справи №914/3494/25 надійшли до апеляційного суду 12.05.2026.
Також 12.05.2026 до суду від представника ТОВ "Нормаз Плаза" надійшло клопотання від 12.05.2026 (вх.№01-05/1466/26 від 12.05.2026) про поновлення строку на подання нових доказів та долучення до матеріалів справи висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 17.04.2026 №1562-Е, складеного експертом Косинським О.В. Львівського НДІСЕ МЮ України, щодо встановлення причин перепаду рівня приймальних колодязів та протікання конструктивних елементів каналізації на об`єкті ТОВ "Нормаз Плаза". Позивач вказує на те, що не мав можливості подати висновок експерта до суду першої інстанції, оскільки потреба в експертизі виникла лише після ознайомлення з мотивами оскаржуваного рішення; висновок експерта замовлено під час підготовки апеляційної скарги для повного та об`єктивного з`ясування обставин справи. Неможливість проведення експертизи раніше була зумовлена бездіяльністю підрядника та відсутністю інформації про позицію відповідача. Саме висновки суду першої інстанції стали підставою для призначення експертизи, проведення якої потребувало певного часу. 
Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Верховний Суд сформулював усталений правовий висновок про те, що єдиний винятковий випадок, коли можливе прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів із порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №910/11152/19, від 18.06.2020 у справі №909/965/16, від 28.07.2020 у справі №904/2104/19, від 03.09.2024 у справі №903/753/22.
Відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів незалежно від причин неподання таких доказів. Саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів (постанова Верховного Суду від 27.08.2023 у справі №552/7368/21).
Аналогічні правові висновки з приводу можливості урахування доказів на стадії апеляційного перегляду зазначені у п. п. 4.16-4.18 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.03.2026 у справі №926/428/23.
Звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою від 17.04.2026 та клопотанням від 12.05.2026, скаржник не навів достатніх правових підстав для долучення додаткових доказів на стадії апеляційного перегляду справи, зокрема, не обґрунтував наявності виняткового випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, не довів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Більше того, претензії від 02.04.2026 та платіжні інструкції від 03.04.2026, подані з апеляційною скаргою, не існували на момент прийняття оскаржуваного судового рішення від 18.03.2026. 
З підстав наведеного, апеляційний суд відмовляє у задоволенні клопотання скаржника про поновлення строку для подання доказів (вх.№01-05/1466/26 від 12.05.2026) та не приймає додаткові докази, подані скаржником з цим клопотанням та апеляційною скаргою.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені судом апеляційної інстанції.
08.05.2023 між ТОВ "Нормаз Плаза" (далі - замовник, позивач) та ТОВ "Магістраль Інжиніринг" (далі - підрядник, відповідач) укладено договір підряду №0805-23, відповідно до п. 1.1 якого підрядник зобов`язується за завданням замовника на свій ризик, власними силами із використанням власних матеріалів відповідно до умов цього договору виконати роботи - влаштування інженерних мереж водопостачання та водовідведення на об`єкті "Нове будівництво готельно-відпочинкового комплексу на земельній ділянці 4621285100:05:000:0130 на території Східницької ОТГ за межами с. Новий Кропивник Дрогобицького р-ну Львівської обл." (далі - роботи).
Детальний перелік робіт, що виконуються підрядником за договором, їх обсяг, вартість, визначаються сторонами у додатку №1 договірна ціна до цього договору, який є його невід`ємною частиною (п. 1.2 договору).
До предмета договору входить інженерний супровід підрядником вертикального планування території об`єкта замовника, який підрядник повинен проводити власними силами та засобами у належній якості протягом виконання робіт за договором (п. 1.3 договору).
Згідно з п. 3.7 договору, приймання-передача робіт та розрахунок між сторонами за цим договором здійснюються таким чином: підрядник надає замовнику акт приймання виконаних підрядником робіт протягом трьох календарних днів з моменту їх завершення (пп. 3.7.1); у разі відсутності мотивованої, письмової відмови замовника протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання ним актів приймання виконаних підрядних робіт, роботи вважаються прийнятими у повному обсязі та підлягають оплаті (пп. 3.7.2).
На виконання умов вказаного договору відповідач виконав роботи з влаштування інженерних мереж водопостачання та водовідведення на об`єкті, що підтверджується актом виконаних робіт від 16.08.2024 на загальну суму 5266995,81 грн.
Суд першої інстанції встановив, що замовник провів розрахунки за виконані роботи у повному обсязі, підрядник не має жодних претензій щодо порядку, розміру та строків розрахунків за договором.
Відповідно до п. 7.1 договору, підрядник гарантує якість виконаних робіт протягом 1 (одного) року гарантійного строку. Перебіг гарантійного строку розпочинається з дати введення об`єкта замовника в експлуатацію, що зазначається у відповідному сертифікаті.
Підрядник гарантує належну якість використаних у роботах матеріальних ресурсів, конструкцій, відповідність їх державним стандартам і технічним умовам та зобов`язується забезпечити їх необхідними сертифікатами, технічними паспортами та іншими документами, що засвідчують їх якість (п. 7.2 договору). Підрядник гарантує протягом гарантійного строку належну якість результату робіт та можливість їх експлуатації протягом гарантійного строку на рівні, не нижчому за встановлений діючими державними будівельними нормами та технічними умовами, проєктною документацією, іншими актами чинного в Україні законодавства, що містять вимоги до якості робіт такого роду (п. 7.3 договору).
Об`єкт замовника введено в експлуатацію на підставі сертифіката ІУ122241220199 від 31.12.2024, виданого на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації від 05.12.2024.
27.05.2025, в межах гарантійного строку, замовник виявив порушення якості виконаних підрядником робіт, а саме перепад у рівнях двох приймальних колодязів, розташованих перед станцією очистки стічних вод, у зв`язку з чим працює лише одна станція очистки каналізаційних вод на об`єкті.
Пунктом 7.4 договору передбачено, що про виявлені в гарантійний строк дефекти/ недоліки, які сталися внаслідок виконання робіт із порушенням чинних норм і правил, відступами від проєктної документації або використанням неякісних матеріалів, сторони складають дефектний акт. Дефектний акт повинен містити способи, строки та інші умови усунення недоліків у виконаних роботах за рахунок винної сторони. Уповноважений представник підрядника зобов`язаний прибути у вказаний замовником час і місце для огляду виявлених дефектів та складання дефектного акта. Ухилення чи відмова підрядника від складання чи підписання дефектного акта не є підставою для підрядника не виконувати зобов`язання з усунення недоліків у роботах протягом дії гарантійного терміну.
У п. 7.5 договору сторони погодили, що підрядник усуває виявлені дефекти/недоліки, що виникли за відсутності вини замовника протягом гарантійного строку, у розумні строки, встановлені сторонами дефектним актом або визначені замовником у відповідній рекламації. При ухиленні підрядника від усунення недоліків замовник вправі залучити для цієї роботи іншого виконавця за рахунок підрядника.
Підрядник не несе відповідальність за усунення недоліків, якщо доведе, що вони були викликані з таких причин: природного зносу об`єкта будівництва або його частин; неправильної експлуатації результатів робіт; дії або бездіяльності організації, що експлуатує даний об`єкт; викликані ремонтними роботами, переплануванням, що здійснювались на об`єктів силами і засобами та/або за рахунок третіх осіб (без участі підрядника) (п. 7.6 договору).
Згідно з п. 7.7 договору, у випадку виникнення суперечки про причини появи дефекту, призначається незалежна експертиза. Витрати по проведенню експертизи несе та сторона, з вини якої виникли дефекти/недоліки.
27.05.2025 замовник звернувся з рекламацією до підрядника з повідомленням про виявлені недоліки у виконаних роботах за договором підряду №0805-23 від 08.05.2023 та необхідність прибути для їх фіксації і складання дефектного акта 30.05.2025. Позивач надіслав таку рекламацію з електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2, що вказана відповідачем як контактна у п. 15 "Реквізити та підписи сторін" договору, з подальшим направленням паперового примірника засобами поштового зв`язку за місцезнаходженням відповідача: 79053, м. Львів, вул.В.Великого, 54.
30.05.2025 представники позивача із залученням сторонньої організації ТОВ "Захід Інжиніринг" склали дефектний акт, у якому зафіксовано "факт перепаду у рівнях двох приймальних колодязів, розташованих перед станцією очистки стічних вод (В1, В0, К1, К2), у зв`язку з чим працездатною є лише одна станція очистки каналізаційних вод на об`єкті". Комісія встановила, що причиною виявлених дефектів є неякісне виконання підрядником частини робіт з монтажу каналізаційних труб. Представник ТОВ "Магістраль Інжиніринг" при складанні дефектного акта не був присутній.
За інформацією з офіційного сайту АТ "Укрпошта", поштове відправлення - рекламація від 27.05.2025 №27-05/25 (трекінг 7906005476598) отримано відповідачем 10.06.2025.
13.06.2025 відповідач надіслав позивачу на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлення, у якому зазначив про те, що отримав рекомендований лист з повідомленням про вручення лише 10.06.2025, відтак просив перенести дату огляду та повідомити підрядника завчасно. У цьому листі у реквізитах ТОВ "Магістраль Інжиніринг" зазначено ту ж електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2, що й у п. 15 договору.
15.07.2025, в межах гарантійного строку, замовник виявив вже інші недоліки якості виконаних підрядником робіт, а саме протікання конструктивних елементів каналізації (водовідведення) нижнього котеджу №10.
Позивач звернувся до відповідача з вимогою прибути на об`єкт 16.07.2025 о 12:00, долучивши фотофіксацію виявлених порушень. Дану вимогу надіслано відповідачу на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2 15.07.2025 о 17:48.
Відповідь на вказану вимогу відповідач не надав.
З матеріалів справи вбачається, що на усунення дефектів робіт 20.06.2025 між ТОВ "Нормаз Плаза" та ТОВ "Захід інжиніринг" було укладено договір підряду №25, яким передбачалося виконання робіт з ремонту зовнішніх мереж водопостачання та каналізації (B1, B0, K1, K2) та дренажу об`єкта замовника. До таких робіт відносяться: розкопка існуючих трубопроводів каналізаційних станцій, розбивання отворів в приймальних колодязях, вирівнювання трубопроводів, засипка траншей.
31.07.2025 позивач та ТОВ "Захід інжиніринг" підписали акт виконаних робіт №74 на загальну суму 34986,00 грн.
28.06.2025 між ТОВ "Нормаз Плаза" та ФОП Матляком Дмитром Ярославовичем було укладено договір підряду №28/06/25, яким передбачалося виконання робіт з виправлення ландшафту в зоні проведення ремонтних робіт біля очисних споруд об`єкта замовника.
30.07.2025 позивач та ФОП Матляк Д.Я. підписали акт виконаних робіт на загальну суму 15000,00 грн.
За твердженнями позивача, наведеними у позовній заяві та апеляційній скарзі, внаслідок недоліків мереж водопостачання та каналізації позивач не мав змоги повноцінно використовувати частину готельно-відпочинкового комплексу "Панорама Східниця Спа Резорт". З 15.07.2025 до 17.07.2025 будинок №10 (Вілла Преміум) не міг використовуватися за призначенням у зв`язку з несправністю мереж, чим позивачу було завдано збитки у формі упущеної вигоди у розмірі 54000,00 грн (18000,00 грн х 3 доби, де 18000,00 вартість проживання в будинку за добу з 15-17 липня 2025 (3 доби)).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції під час ухвалення постанови. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з положеннями ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ч. 1 ст. 14 ЦК України).
Відповідно до ст. ст. 626, 627, 628 та 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У даному випадку правовідносини між сторонами виникли на підставі договору підряду від 08.05.2023 на виконання робіт з влаштування інженерних мереж водопостачання та водовідведення на об`єкті "Нове будівництво готельно-відпочинкового комплексу на земельній ділянці 4621285100:05:000:0130 на території Східницької ОТГ за межами с. Новий Кропивник Дрогобицького р-ну Львівської обл.".
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно зі ст. 839 ЦК України, підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, зі свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.
Якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (ст. 852 ЦК України).
Відповідно до ст. 857 ЦК України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.
Статтею 858 ЦК України передбачено, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором (ч. 1). Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе (ч. 2). Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків (ч. 3).
Також у п. 28 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №668 від 01.08.2005, визначено, що замовник має право вимагати безоплатного виправлення недоліків, що виникли внаслідок допущених підрядником порушень, або виправити їх своїми силами, якщо інше не передбачено договором підряду. У такому разі збитки, завдані замовнику, відшкодовуються підрядником, у тому числі за рахунок відповідного зниження договірної ціни; вимагати відшкодування завданих йому збитків, зумовлених порушенням договору підряду, якщо договором підряду або законом не передбачено інше.
Згідно зі ст. 859 ЦК України, якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов`язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам ст. 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку. Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.
Відповідно до ст. 853 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 883 ЦК України, підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.
За приписами ч. ч. 1-4 ст. 884 ЦК України, підрядник гарантує досягнення об`єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об`єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Гарантійний строк становить десять років від дня прийняття об`єкта замовником, якщо більший гарантійний строк не встановлений договором або законом. Підрядник відповідає за дефекти, виявлені у межах гарантійного строку, якщо він не доведе, що вони сталися внаслідок: природного зносу об`єкта або його частин; неправильної його експлуатації або неправильності інструкцій щодо його експлуатації, розроблених самим замовником або залученими ним іншими особами; неналежного ремонту об`єкта, який здійснено самим замовником або залученими ним третіми особами. Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого об`єкт не міг експлуатуватися внаслідок недоліків, за які відповідає підрядник (ч. 3). У разі виявлення протягом гарантійного строку недоліків замовник повинен заявити про них підрядникові в розумний строк після їх виявлення (ч. 4).
За приписами ч. 1 ст. 526, ст. 525 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди (п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом, згідно зі ст. 16 ЦК України, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
З огляду на те, що на час виникнення спірних правовідносин сторін діяли положення ГК України (втратив чинність 28.08.2025), суд застосовує при вирішенні цього спору, у тому числі, і положення ГК України.
Так, ст. 224 ГК України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Згідно з ч. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Тобто збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.
Для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.
Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.
При цьому твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їхнього розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме позивачем.
Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.
Колегія суддів під час оцінки доводів скаржника виходить з таких міркувань. 
Сторони, укладаючи договір підряду №0805-23 від 08.05.2023, не погодили конкретний спосіб листування з питань, врегульованих цим договором, при цьому у п. 15 "Реквізити та підписи сторін" договору, серед іншого, зазначили свої електронні пошти. Тобто слід вважати, що сторони погоджуються, щоб ці засоби комунікації використовувались між суб`єктами господарювання для обміну повідомленнями.
Як вбачається з матеріалів справи, рекламація №27-05/25 від 27.05.2025 була направлена 27.05.2025 на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2, яка вказана відповідачем як контактна у п. 15 договору, з електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1, на яку відправник просив попередньо інформувати ТОВ "Нормаз Плаза" про дату та час прибуття на об`єкт уповноваженого представника/фахівця підрядника. 
Одночасно 27.05.2025 рекламацію №27-05/25 від 27.05.2025 було направлено і на юридичну адресу відповідача, що підтверджується наявними у справі доказами і самим же відповідачем у відповіді вих.№37 від 13.06.2025 на рекламацію. При цьому відповідач не навів доводів того, що направлення на електронну адресу не відповідало формі документів чи способу їх обміну між сторонами, не навів достатніх доводів на підтвердження сумнівів щодо того, що відсутність ЕЦП у цьому конкретному випадку вплинула на справжність документа чи іншим чином на зміст відносин сторін. 
Чинним законодавством визначені випадки, коли використання електронного підпису є обов`язковим і за відсутності такого підпису документ не буде вважатися отриманим від певної особи. Але ці випадки не охоплюють комерційне, ділове чи особисте листування електронною поштою між приватними особами (якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами). У таких відносинах презюмується, що повідомлення є направленим тим, хто зазначений як відправник електронного листа чи хто підписав від свого імені текст самого повідомлення. Отже, відсутність кваліфікованого електронного підпису на повідомленні не свідчить про те, що особу неможливо ідентифікувати з достатнім ступенем вірогідності як відправника такого повідомлення, направленого електронною поштою, тобто поширювача інформації. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 у справі №914/1003/21.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що листування шляхом надіслання електронних листів уже давно стало частиною ділових звичаїв в Україні, а здійснення електронної переписки як усталеного звичаю ділового обороту в Україні, що не вимагає договірного врегулювання, визнається цивільним звичаєм за ст. 7 ЦК України (постанови Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №914/2505/17, від 13.10.2021 у справі №923/1379/20, ухвала Верховного Суду від 25.05.2022 у справі №914/1003/21). 
Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 31.03.2021 у справі №923/875/19).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).
Таким чином, суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Враховуючи вищевикладене, на підставі наявних матеріалів справи колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неналежність способу повідомлення підрядника про виявлені 27.05.2025 дефекти.
У той же час слід взяти до уваги і те, що відповідач, також отримавши рекламацію поштовим зв`язком 10.06.2025, хоча відправлення прибуло до відділення 29.05.2026 (т. 1, а. с. 30, 31), надіслав позивачу відповідь лише 13.06.2025 і, зокрема, до 20.06.2025, 28.06.2025 (укладення договорів з іншими виконавцями) не поінформував ТОВ "Нормаз Плаза" про дату та час прибуття на об`єкт уповноваженого представника/фахівця підрядника, як просив позивач у рекламації, не прибув на об`єкт для огляду та фіксації недоліків, не вчинив жодних дій з метою оперативного усунення недоліків. З цих же причин, як стверджує позивач і враховує суд апеляційної інстанції, не було підстав для призначення експертизи відповідно до п. 7.7 договору, оскільки не було суперечок між сторонами про причини появи дефектів. Протилежного ні відповідачем, ні матеріалами справи не доведено.
Надаючи оцінку поведінці відповідача, колегія суддів зазначає, що, в силу приписів п. 6 ст. 3 ЦК України, однією з основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. 
Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину. Загалом зміст цих принципів (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону (така правова позиція викладена у постанові об`єднаної плати Верховного Суду Касаційного господарського суду від 06.12.2019 у справі №910/353/19).
Добросовісність (bona fides) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість (подібний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11.11.2021 у справі № 910/8482/18 (910/4866/21), від 04.08.2021 у справі № 185/446/18, від 07.10.2020 у справі 450/2286/16-ц, від 03.08.2022 у справі № 910/5408/21).
Доктрина "venire contra factum proprium" (заборони суперечливої поведінки), в основі якої лежить принцип добросовісності, базується ще на римській максимі - "non concedit contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них (постанови Верховного суду від 28.04.2021 у справі №910/9351/20, від 09.06.2021 у справі №911/3039/19, від 08.09.2021 у справі №910/10444/20, від 16.02.2022 у справі №914/1954/20).
Зі встановлених вище обставин та наявних у справі матеріалів колегія суддів вбачає непослідовну, суперечливу та недобросовісну поведінку відповідача у правовідносинах з позивачем. Будучи обізнаним про виявлені протягом гарантійного строку недоліки виконаних робіт, відповідач не вжив жодних заходів, необхідних для належного виконання своїх договірних зобов`язань щодо їх огляду, фіксації та усунення, з урахуванням інтересів другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу, посилаючись під час судового розгляду справи на недотримання позивачем процедури, обумовленої п. п. 7.4 - 7.5 договору підряду, та відповідальність підрядника не за будь-які несправності, що виникли в гарантійний строк, а лише за ті, які виникли з його вини.
Враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції залишив поза увагою доводи позивача у цій частині, не дослідив належним чином зібрані у справі докази та не встановив пов`язані з ними обставини, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність ухилення з боку відповідача від виконання договірних зобов`язань з усунення виявлених у гарантійний строк недоліків, що призвело до понесення позивачем збитків у вигляді додаткових втрат на оплату вартості робіт з усунення недоліків мереж водопостачання та каналізації на суму 34986,00 грн та робіт щодо відновлення пошкодженого ландшафту (озеленення території) на суму 15000,00 грн. Тобто причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та спричиненими збитками полягає у тому, що збитки у вигляді зазначених додаткових втрат мають бути понесені позивачем саме через неналежне і недобросовісне виконання відповідачем своїх зобов`язань.
Відсутність доказів фактичного понесення позивачем таких витрат станом на час подання позову, на чому наголошує відповідач, само по собі не свідчить про відсутність збитків, оскільки збитками є не лише витрати, яких особа вже зазнала, а й витрати, які вона повинна здійснити для відновлення свого порушеного права. Матеріалами справи підтверджується факт виконання робіт іншими підрядниками (ТОВ "Захід інжиніринг" та ФОП Матляком Д.Я.) та обов`язок позивача оплатити їх вартість на підставі договорів підряду №25 від 20.06.2025 та №28/06/25 від 28.06.2025, які є чинними і дійсність яких ніким не оспорювалася, та актів виконаних робіт №74 від 31.07.2025 та №б/н від 30.07.2025. 
Окрім того, збитки як правова категорія включають в себе упущену (втрачену) вигоду (lucrumcessans), яка відрізняється від реальних збитків (damnumemergens) тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном (постанова Верховного Суду від 24.09.2025 у справі №501/2884/23).
Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, у тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди не настає (постанови Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №908/2261/17, від 31.07.2019 у справі №910/15865/14, 30.09.2021 у справі №922/3928/20).
Крім того, звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на кредитора (позивача) обов`язок довести також реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.11.2021 у справі №910/7511/20). 
Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. 
При визначенні розміру збитків у вигляді упущеної вигоди слід керуватися такими критеріями її розрахунку (обчислення), як: 1) звичайні обставини (умови цивільного/господарського обороту); 2) розумні витрати; 3) компенсаційність відшкодування збитків.
Так, (1) звичайними обставинами (умовами цивільного/господарського обороту) фактично є типові (нормальні) обставини (умови) комерційного обігу (функціонування ринку), а не теоретично, потенційно можливі, особливо сприятливі ситуації, що мали місце під час неналежного виконання боржником своїх обов`язків. (2) Сутнісний зміст критерію розумності витрат та необхідність його урахування при розрахунку упущеної вигоди обумовлений принципами зобов`язального права та загальними засадами цивільного законодавства - керівними ідеями, з яких мають виходити усі без виключення учасники цивільних відносин. (3) Компенсаційна функція виходить з неприпустимості збагачення потерпілої сторони зобов`язання (кредитора) та визначає своїм завданням компенсацію кредитору дійсних негативних наслідків порушення його прав. Іншими словами відновлення майнового стану кредитора за рахунок боржника має здійснюватися з розрахунку еквівалентності, співмірності між собою відшкодування та збитків.
Колегія суддів, як і суд першої інстанції, виходить із того, що матеріалами справи не підтверджено, що на будинок №10 було оформлено бронювання чи існував клієнт, який мав заселитися у нього саме у період 15-17 липня 2025 року. Наявність наказу ТОВ "Нормаз Плаза" від 28.02.2025 №28/02/25 із встановленим розміром мінімальних цін на проживання в готельно-відпочинковому комплексі "Панорама Східниця Спа Резорт" відображає внутрішню політику ціноутворення, але не підтверджують реального попиту або фактичної можливості отримання доходу у конкретні дати. Позивач не довів, що у конкретні дні будинок №10 був недоступний для бронювання виключно з вини відповідача, а не з інших причин, зокрема організаційних, технічних, чи пов`язаних із власним веденням господарської діяльності позивача. Також матеріали справи не містять доказів завантаження номерного фонду вілли №10 у період до та після 15-17 липня. 
Окрім того, слід врахувати, що направлення позивачем (15.07.2025 о 17:48) відповідачу електронного листа №15-07/25 від 15.07.2025 з повідомленням про виявлення протікання конструктивних елементів каналізації (водовідведення) нижнього котеджу №10 та вимогою прибути на об`єкт вже наступного дня - 16.07.2025 о 12:00 об`єктивно не забезпечувало відповідачу реальної можливості в межах розумного та достатнього часу вчинити необхідні підготовчі дії та організувати прибуття фахівця на об`єкт.
У зв`язку з наведеним, оскільки позивач не довів належними й допустимими доказами реальну можливість отримати дохід у розмірі 54000,00 грн, який він міг і повинен був отримати, і тільки неналежні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості здати в оренду будинок №10 (Вілла Преміум) та отримати прибуток, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача 54000,00 грн упущеної вигоди.
Разом із тим колегія суддів не погоджується із загальним висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки встановлені під час апеляційного перегляду обставини справи свідчать про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, беруться до уваги апеляційним судом лише у тій частині, яка узгоджується з викладеними у цій постанові міркуваннями.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 
1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи вищевикладене, у зв`язку з недотриманням судом першої інстанції норм матеріального права (ст. ст. 22, 526, 614, 858, 883, 884 ЦК України), апеляційну скаргу ТОВ "Нормаз Плаза" слід задовольнити частково, оскаржуване рішення - скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення 49986,00 грн реальних збитків та ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині; рішення суду в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення 54000,00 грн упущеної вигоди - залишити без змін.

Розподіл судових витрат.
Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, апеляційний суд, з підстав часткового скасування судового рішення та частково задоволення апеляційної скарги, здійснює перерозподіл витрат зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нормаз Плаза" від 17.04.2026 (вх. № 01-05/1173/26 від 20.04.2026) задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду Львівської області від 18.03.2026 у справі №914/3494/25 скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль Інжиніринг" 49986,00 грн реальних збитків та ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль Інжиніринг" (вул. Володимира Великого, буд. 54, м. Львів, Львівська обл., 79053, ідентифікаційний код 39209816) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нормаз Плаза" ("Прикірне" урочище, №7, територіальна громада Східницька, Дрогобицький р-н, Львівська обл., 82391, ідентифікаційний код 43359207) 49986,00 грн реальних збитків та 1455,56 грн судового збору за подання позовної заяви.
3. Рішення Господарського суду Львівської області від 18.03.2026 у справі №914/3494/25 в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль Інжиніринг" 54000,00 грн упущеної вигоди залишити без змін.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль Інжиніринг" (вул. Володимира Великого, буд. 54, м. Львів, Львівська обл., 79053, ідентифікаційний код 39209816) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нормаз Плаза" ("Прикірне" урочище, №7, територіальна громада Східницька, Дрогобицький р-н, Львівська обл., 82391, ідентифікаційний код 43359207) 2183,34 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
5. Доручити Господарському суду Львівської області видати відповідні накази.
6. Матеріали справи №914/3494/25 повернути до Господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.

Головуючий суддя (суддя-доповідач) Прядко О.В.

Суддя Рим Т.Я.

Суддя Манюк П.Т.