Справа № 950/687/26
Провадження № 3/950/395/26
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2026 року м. Лебедин
Суддя Лебединського районного суду Сумської області Косолап В.М., 
за участю секретаря судового засідання – Ткаченко Я.О.,
особи, яка притягується до відповідальності – ОСОБА_1 та його представника – адвоката Шевченко Д.С.,
розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; зареєстрований: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 ; працює ТОВ «Рябушківський бекон», оператор комбікормового цеху) за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в:
09.03.2026 о 14:48 год. в м. Лебедин, по вул. Охтирська, 40 ОСОБА_1 керував електро мопедом FORTE з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився на місці зупинки, чим вчинив дії повторно протягом року, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Також відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії ЕПР1 № 610495 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідно до якого 09.03.2026 о 14:48 год. в м. Лебедин, по вул. Новопостроєна, 40 ОСОБА_1 керував електро мопедом FORTE, будучи позбавленим права керування Лебединським районним судом, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху.
Постановою від 11.05.2026 вищевказані адміністративні матеріали були об`єднані в одне провадження з присвоєнням справі номеру № 950/687/25.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень заперечував. Зазначив, що його зупинили з незрозумілих причин. Він їхав на електровелосипеді, батарея у якому не працювала. Коли його зупинили, питали чому він без шолому, повідомили, що потрібно їхати в лікарню на комісію, він від усього відмовився. Велосипед приводив в рух завдяки педалям, потужність електровелосипеда 500 Вт.
Адвокат Шевченко Д.С. вину ОСОБА_1 заперечував, зазначив, що відеозаписом не зафіксовано роз`яснення прав водію, відсутній факт складання документів. Водія не було відсторонено від керування. Вважає, що ОСОБА_1 не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки керував велосипедом. Щодо іншого протоколу вказав, що фабула протоколу не містить ознак повторності, п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху не має жодного відношення до особи, позбавленої права керування, оскільки таке правило зобов`язує водія мати посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, та його представника, дослідивши протоколи та інші докази, суд зазначає наступне.
Так, відповідальність за ст. 130 КУпАП настає в разі керування транспортними засобами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.  До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів»:
електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Відповідно до ст. 2 вищевказаного Закону дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають при використанні транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та створенні/використанні інфраструктури для них.
Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Наведене визначення є загальним до усіх категорій транспортних засобів. 
Зазначений пункт правил також містить визначення механічного транспортного засобу, яким є транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Точних характеристик транспортного засобу (моделі, потужності двигуна, максимальної швидкості руху тощо) ОСОБА_1 надано не було.
Враховуючи положення Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» та п. 1.10 Правил дорожнього руху двоколісний транспортний засіб з електродвигуном, яким керував ОСОБА_1 , відноситься до категорії електричних колісних транспортних засобів, тобто відповідає ознакам транспортного засобу в контексті ст. 130 КУпАП.
У даному випадку ОСОБА_1 є водієм в розумінні ст. 130 КУпАП, яка в свою чергу не розділяє транспортні засоби на механічні, немеханічні, електричні чи будь-які інші, тобто відповідальність передбачена за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує будь-яким транспортним засобом.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі – Порядок № 1103).
Згідно з п. п. 2, 3 Порядку № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 
Відповідно до п. п. 4, 8 Порядку № 1103 огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – Інструкція № 1452/735).
Згідно з п. п. 1, 3 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.
Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі – Інструкція № 1395).
Відповідно до п. 4, 6 розділу Х Інструкції № 1395 огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Судом досліджено наступні докази, які підтверджують вчинене ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 610471 від 09.03.2026; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на медичний огляд водія транспортного засобу, відеозапис.
Зокрема, із дослідженого відеозапису (файл «0000000_00000020260309144801_0046») судом встановлено наступні обставини. 
О 14:48 працівники поліції зупиняють транспортний засіб, яким керує ОСОБА_1 транспортний засіб схожий на мопед чи велосипед, оскільки має педалі. Як зазначив ОСОБА_1 , такий транспортний засіб приводиться в дію за допомогою електродвигуна. 
Зупинивши транспортний засіб поліцейський запитує куди прямує водій з двома дітьми без шоломів (окрім водія на транспортному засобі двоє малолітніх дітей – спереду та позаду).
В ході спілкування з водієм поліцейський повідомляє, що відчуває від нього запах алкоголю. Однак водій відмовляється від огляду на стан сп`яніння (14:51 год.). У подальшому ОСОБА_1 повідомив, що «випив банку Бренді-Коли» (14:52 год.). Далі до місця зупинки прибуває дружина ОСОБА_1 , яка підтверджує «випили по баночці Бренді-Коли» (14:53 год.).
При цьому пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності акумулятора та приведення транспортного засобу в дію за допомогою педалей, спростовуються дослідженим відеозаписом, а саме на прохання поліцейського від`їхати від проїзної частини, ОСОБА_1 приводить в дію транспортний засіб, який їде самостійно (14:49 год. )
Суд зазначає, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП полягає в тому числі у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції повторно протягом року.
Тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та передбачає відповідальність, встановлену санкцією указаної частини статті.
Згідно з інформацією ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області постановою Лебединського районного суду Сумської області від 04.08.2025 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на викладене, проаналізувавши наявні в справі докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повторно протягом року після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд зазначає наступне. 
Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
У протоколі серії ЕПР1 № 610495 зазначено, що 09.03.2026 о 14:48 год. ОСОБА_1 керував електро мопедом FORTE, будучи позбавленим права керування Лебединським районним судом, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху.
Згідно з п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.
Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано:
мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку;
автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку;
автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії BE, C1E, CE), а також призначеними для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - особам, які досягли 19-річного віку;
автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1E, DE, T) - особам, які досягли 21-річного віку.
Згідно з п. 2.13 Правил дорожнього руху право на керування транспортними засобами особам може бути надано:
мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) - з 16-річного віку;
автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - з 18-річного віку;
автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії ВЕ, С1Е, СЕ), а також тими, що призначені для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - з 19-річного віку;
автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1Е, DЕ, Т) - з 21-річного віку.
Транспортні засоби належать до таких категорій:
А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт;
А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;
В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;
В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;
С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;
С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;
D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;
D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;
ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів;
Т - трамваї та тролейбуси.
Однак, у даному випадку поліцейським не було встановлено належності транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , до певної категорії: не з`ясовано та не зазначено його характеристик, зокрема потужності двигуна. Із досліджено відеозапису вбачається, що поліцейський лише в усній формі спитав про назву транспортного засобу.
За таких обставин поліцейським не доведено належність транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , до будь-якої із категорій, передбачених Правилами дорожнього руху (А1, А, В1) та чи обов`язкова наявність посвідчення водія для керування ним.
Відповідно до ч. 2 ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі Кобець проти України Суд вказав: «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом». Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення». 
З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд вважає, що у діях останнього відсутній склад зазначеного правопорушення, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн. 
Керуючись ст. ст. 40-1, 126, 130, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
п о с т а н о в и в:
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605,60 грн. (отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України, код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).
Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу (68000,00 грн.).
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Вадим КОСОЛАП