Дата документу 11.06.2026
Справа № 334/1694/26
Провадження № 2/334/1987/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі: 
головуючого судді Козлової Н.Ю., 
при секретарі Александровій А.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком,

В С Т А Н О В И В :
Представник Комунального підприємства «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком.
Позовні вимоги мотивовані наступним: співвласники багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не створили об`єднання співвласників. Таким чином, відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 р. №520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя» у вищезазначеному будинку за результатами проведеного конкурсу призначено управителя – Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради.
Згідно вищезазначеного рішення виконавчого комітету КП «Запоріжремсервіс» розпочало надання послуг з управління багатоквартирним будинком 01 листопада 2017 року. 
Виконавчий комітет Запорізької міської ради вищезазначеним рішенням уповноважив заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Бородая О.М. укласти договір з надання послуг з управління багатоквартирними будинками м. Запоріжжя від імені власників багатоквартирних будинків з переможцями конкурсу. Договір відповідає умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Так, 06.09.2017 р. між КП «Запоріжремсервіс» та співвласниками будинку АДРЕСА_1 (від імені і в інтересах співвласників правочин укладено заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради) укладено Договір №469-УБ про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.
Відповідно до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 469-УБ від 06.09.2017 року на кожного співвласника покладено обов`язок оплачувати за надані управителем послуги з управління багатоквартирним будинком.
ОСОБА_1 який є власником квартири АДРЕСА_2 за період з 01.11.2017 року по 01.02.2026 року КП «Запоріжремсервіс» надавало послугу з управління багатоквартирним будинком.
Оплату за послуги підприємства Відповідачі вносили частково, але фактично ними користувався. Тому за період з 01.11.2017 року по 01.02.2026 року утворилась заборгованість по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком у сумі 29406,16 грн.
На підставі вищевикладеного представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_3 за період з 01.11.2017 р. по 01.02.2026 р. у сумі 29406,16 гривень.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2026 року справу передано для розгляду головуючому судді Козловій Н.Ю.
03 березня 2026 року згідно із вимогами ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя звернулася до Єдиного державного демографічного реєстру, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача, на що отримала відповідь про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача.
Ухвалою суду від 03.03.2026 року відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
Інші процесуальні дії не вчинялися.
Позивач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання на його адресу копії ухвали про відкриття провадження. Представник позивача у позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. 
Адвоката Сандак І.А., яка представляє інтереси ОСОБА_1 надала суду відзив на позовну заяву, у якій просить суд застосувати позовну давність та відмовити у позові в частині вимог за період з 01.11.2017 по 28.02.2023 включно як таких, що заявлені поза межами строку позовної давності. Відмовити у стягненні суми, нарахованої понад договірний тариф 4,03 грн/ м.кв., у розмірі 2 120,58 грн як безпідставно нарахованих коштів, що суперечать умовам Договору № 469-УБ від 06.09.2017.
Адвокат Сандак І.А. надала суду заяву про розгляд справи без участі. Проти вимог позовної заяви заперечувала у частині визначеній у відзиві на позовну заяву.
Представник позивача не надав суду відповідь на відзив у встановлений судом термін. 
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися не припущеннях.
Судом встановлено, що співвласники багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не створили об`єднання співвласників. Таким чином, відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 р. №520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя» у вищезазначеному будинку за результатами проведеного конкурсу призначено управителя – Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради.
Згідно вищезазначеного рішення виконавчого комітету КП «Запоріжремсервіс» розпочало надання послуг з управління багатоквартирним будинком 01 листопада 2017 року. 
Виконавчий комітет Запорізької міської ради вищезазначеним рішенням уповноважив заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Бородая О.М. укласти договір з надання послуг з управління багатоквартирними будинками м. Запоріжжя від імені власників багатоквартирних будинків з переможцями конкурсу. Договір відповідає умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Так, 06.09.2017 р. між КП «Запоріжремсервіс» та співвласниками будинку АДРЕСА_1 (від імені і в інтересах співвласників правочин укладено заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради) укладено Договір №469-УБ про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управитель багатоквартирного будинку - фізична особа–підприємець або юридична особа-суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Відповідно Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», у разі якщо протягом одного року з дати набрання чинності Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.
Відповідно до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 469-УБ від 06.09.2017 року на кожного співвласника покладено обов`язок оплачувати за надані управителем послуги з управління багатоквартирним будинком.
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та відповідно до Договору, замовник (співвласник) сплачує за надані управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на житлово-комунальні послуги для житлових та нежитлових приміщень. 
Витрати з управління багатоквартирним будинком розраховувались на підставі Постанови КМУ від 1 червня 2011 р. №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» з урахуванням конструктивних елементів та інженерного обладнання на кожний житловий будинок окремо. 
ОСОБА_1 який є власником квартири АДРЕСА_2 за період з 01.11.2017 року по 01.02.2026 року КП «Запоріжремсервіс» надавало послугу з управління багатоквартирним будинком. 
Оплату за послуги підприємства Відповідач не вносив, але фактично ними користувався. Тому за період з 01.11.2017 року по 01.02.2026 року утворилась заборгованість по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком у сумі 29406,16 грн, що підтверджується доданим розрахунком заборгованості.
Відповідно рішенню Запорізької міської ради №66 від 07.12.2022 року зі змінами «Про реорганізацію комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради приєднання до комунального підприємства «Запоріжремсервіс Запорізької міської ради». Тобто до КП «Запоріжремсервіс» переходить заборгованість мешканців перед КП «Наше місто». 
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 ЦК України).
Згідно з вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в строк, що встановлений законом, договором.
Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Що стосується заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. 
Частиною 1 статті 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 
Відповідно до положень частини першої статті 264 ЦПК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Згідно з частинами 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що позовна давність це строк, протягом якого особа може захистити в суді своє суб`єктивне право в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позовна давність застосовується лише при вирішенні сторонами спору в суді. 
Представником відповідача – адвокатом Сандак І.А. у відзиві на позовну заяву заявлено про застосування строку позовної давності до вимог з 01.11.2017 року по 28.02.2023 року включно.
Комунальне підприємство «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» Запорізької міської ради звернулось до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком 02 березня 2026 року, що підтверджується відміткою суду на позовній заяві.
Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачу нарахована заборгованість в сумі 29406,16 грн за період з листопада 2017 року по лютий 2026 року, тобто з пропуском встановленого строку позовної давності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.
Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.
Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Зазначені зміні вступили в силу з 02.04.2020 року.
Таким чином, строк позовної давності було продовжено на період дії карантину.
Крім того, відповідно до п.19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
У зв`язку з викладеним, починаючи з дня набрання чинності Закону України від 30.03.2020 № 540-IX, тобто з 02.04.2020 року діє положення про продовження строків позовної давності на період дії карантину та воєнного стану в Україні.
Як встановлено з матеріалів справи КП «Запоріжремсервіс» є юридичною особою - суб`єктом господарської діяльності, яка безперервно здійснює свою господарську діяльність. 
Позивач зареєстрований в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС), має електронний кабінет, що підтверджено самим позивачем. Таким чином, будь-яких технічних або організаційних перешкод для звернення до суду в електронній формі протягом усього спірного періоду у Позивача не існувало. 
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зупинення перебігу позовної давності на підставі п. 12 та п. 19 Прикінцевих положень ЦК України пов`язане з реальною неможливістю звернення до суду, а не є автоматичним привілеєм для всіх учасників цивільного обороту. Підприємство, яке безперервно провадить господарську діяльність, нараховує платежі та веде облік заборгованості, не може обґрунтовано посилатись на неможливість судового захисту своїх прав. Будь-які перешкоди для звернення до суду з боку Позивача відсутні, що виключає застосування норм про зупинення давності.
В Постанові Верховного Суду (Перша судова палата Касаційного цивільного суду) від 11 січня 2023 року у справі № 127/27446/20 зазначено: «Введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України було визначено в законодавчому порядку. Запровадження воєнного стану може бути підставою, яка відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такими обставинами. Разом з тим, якщо процесуальний строк був пропущений до початку війни, питання про його поновлення повинно вирішуватися з врахуванням причин, з яких строк був пропущений, та тривалості пропуску строку до запровадження воєнного стану. Безумовно, що стан війни в Україні створює об`єктивні перешкоди для реалізації своїх прав на судовий захист. Проте, в умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені». 
Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22 «запровадження на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку».
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Представник позивача не відреагував на заяву відповідача щодо застосування строків позовної давності. Не звертався до суду з заявою про поновлення процесуальних строків.
Таким чином, судом застосовується власний розрахунок щодо позовної давності та стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком.
Отже, з огляду на Закон України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» суд, до спірних правовідносин застосовує власний арифметичний розрахунок заборгованості.
Так, відповідно до наданого розрахунку встановлено, що заборгованість за відповідачем рахується з листопада 2017 року по лютий 2026 року. 
Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості з листопада 2017 року по лютий 2023 року (включно) - не підлягають задоволенню, так як пред`явлені поза межами позовної давності.
При обчислені строку позовної давності судом були враховані положення статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до яких, плата за-комунальні послуги нараховується щомісячно, а отже перебіг позовної давності починається після не сплати (часткової оплати) чергового платежу.
Натомість позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з березня 2023 року по лютий 2026 року, заявлені в межах строку позовної давності, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Що стосується суми нарахування за надані послуги, суд зазначає наступне:
Відповідно до пункту 5 Договору № 469-УБ від 06.09.2017 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, тариф для житлових приміщень встановлений у розмірі 4,03 грн за 1 м.кв. на місяць. Загальна площа житлового приміщення, яке належить Відповідачу (кв. 4-5 по пр. Металургів, 4) становить 69,09 м.кв.. 
Отже, місячний платіж за договором розраховується наступним чином: 4,03 грн х 69,09 м.кв = 278,43 грн/міс. 
Згідно з розрахунком заборгованості, доданого Позивачем до позовної заяви, вбачається, що нарахування провадились із розрахунку 299,85 грн/міс. 
Матеріали справи не містять жодного рішення уповноваженого органу, яким би було підвищено тариф з 278,43 грн до 299,85 грн. 
З огляду на викладене, з урахуванням заяви про застосування строку позовної давності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» Запорізької міської ради є обґрунтованими, а відтак підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з березня 2023 року по січень 2026 року (включно) за тарифом 278,43 грн/місяць, у розмірі 9745,05 гривень (35 місяців х 278,43).
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційну розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог.
Отже, внаслідок часткового задоволення позову з відповідача підлягає стягненню 1102,88 гривень судового збору.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Позов Комунального підприємства «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , на користь Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради (ЄДРПОУ 22144952, р/р НОМЕР_2 у банку Запорізьке РУ ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 313399) заборгованість по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_3 за період з березня 2023 року по січень 2026 року (включно) у сумі 9745 (Дев`ять тисяч сімсот сорок п`ять) гривень 05 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , на користь Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради (ЄДРПОУ 22144952, р/р НОМЕР_2 у банку Запорізьке РУ ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 313399) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1102 (Одна тисяча сто дві) гривні 88 копійок. 
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 11.06.2026 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.