ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 569/10360/25 пров. № А/857/32199/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Пліша М.А.,
суддів Іщук Л.П. Обрізка І.М., 
секретаря судового засідання Хомича О.Р. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2025 року (головуючий суддя Бучко Т.М., м.Рівне) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови, - 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову № 4/519 від 18 лютого 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо накладення штрафу у розмірі 17000 грн.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмолено. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить таке скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги
В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не встановив, що відповідач набув прав як суб`єкт публічного права відповідно до п. 7 Положення затвердженого ПКМУ №154 від 23.02.2022 року.
Відповідно до п. 7 Положення затвердженого ПКМУ №154 від 23.02.2022 року районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.
Відтак, не можуть самостійно виписувати довіреність від імені юридичної особи, якої також не створено.
Отже, надана довіреність від незареєстрованої особи з кодом ЄДРПОУ НОМЕР_1 є нікчемною в інформаційній системі «Електронний суд» та не надає право представляти інтереси в суді ОСОБА_2 .
Як підсумок, всі документи подані представником відповідача є недопустимими в розумінні ст. 74 КАС України.
Відсутність належної реєстрації суб`єктом публічного права позбавляє відповідача мати повноваження з розгляду адміністративних матеріалів та винесення постанов про притягнення до відповідальності.
Крім того, суд першої інстанції не взяв доводи позивача, що після набрання законної сили (18.05.2024 року) абз. 6 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» жодного указу Президента України про оголошення мобілізації не було. Видавали укази про продовження мобілізації, а не оголошення. Указ про оголошення мобілізації був за № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затверджений Законом України № 2105-ІХ від 24.02.2022 року.
Відсутність після 18.05.2024 року видання указу Президента України про оголошення мобілізації унеможливлює взагалі наявність події складу адміністративного правопорушення позивача щодо уточнення даних.
Також, суд першої інстанції підмінив поняття уточнення даних і оновлення даних та не дослідив, які самі позивач дані мав уточнити, які були відсутні у державних реєстрах.
При цьому оскаржувана постанова №4/519 від 18.02.2025 року не містить виклад обставин, установлених під час розгляду справи, і деталізації суті адміністративного правопорушення, а наведені у постанові формулювання є загальні та не містять, зокрема, відомостей про те, які саме облікові дані підлягали уточненню, яким чином та коли саме було виявлено їх відсутність та/або зміну, зміст таких даних, тощо, що не відповідає вимогам, встановленим ст. 283 КУпАП.
Відповідач при цьому не вказав, які саме норми були не дотримані позивачем.
Таким чином, виходячи з ст. 13, 14 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», судом не досліджено, що відповідачем не зазначив, яка саме інформацію не уточнив позивач, та відповідно відсутня можливість встановити, чи відповідач мав можливість отримати такі відомості від уповноважених органів та з реєстрів, до яких він має доступ в електронному вигляді.
Враховуючи викладене, відповідач при винесені оскаржуваної постанови №4/519 від 18.02.2025 року жодним чином не перевірив та не довів неможливість отримання ним необхідних персональних даних позивача (та не визначив таких даних) шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Суд без наявності у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення від 13.12.2024 року постановив висновок про відсутність необхідності повторно складати протокол. Однак, позивач покликався у позові, що протокол не складався за фактом не уточнення даних взагалі. Даний факт визнав відповідач у своєму відзиві.
Між тим доводи відповідача, що протокол не складається відповідно до ст. 258 КУпАП не відповідає дійсності, оскільки доказів отримання позивачем виклику позивач не надав. ОСОБА_1 жодних викликів на 18.02.2025 року не отримував від відповідача. Відтак, диспозиція статті за умов відсутності отримання виклику не дозволяє не складати протокол в межах справ визначених статтями 210. 210-11 КУпАП.
Факт реєстрації 19.09.2024 року в електронній системі «резерв +» не може доказом порушень, оскільки державою не визначено правовий статут даної програми в жодному нормативно-правовому акті. Навіть, з даної дати до 18.02.2025 року пройшло три місяці, що є формальною підставою визнання незаконною постанови 4/519 від 18.02.2025 року та її скасування. Крім того, у держави були всі наявні дані позивача відображені в системі «резерв +».
Крім того, примірник постанови 4/519 від 18.02.2025 року, який міститься у виконавчій службі та який наданий представником відповідача є різними в частині зазначення адреси позивача, що підтверджує створення відповідачем штучних доказів вини позивача та порушення порядку розгляду справи.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою № 4/849 від 19 грудня 2024 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 , ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25000 грн.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2025 року у справі № 569/329/25 постанову про накладення адміністративного стягнення № 4/849 від 19 грудня 2024 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, скасовано та направлено справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За змістом вказаного рішення, постановою № 4/849 від 19 грудня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за двома складами адміністративного правопорушення, зокрема через не уточнення ним персональних даних та у зв`язку із неявкою до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою.
11 лютого 2025 року листом № 1/2797, направленим за місцем проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив ОСОБА_1 , що 18 лютого 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 буде відбуватися розгляд справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку з несвоєчасним оновленням військово-облікових даних.
18 лютого 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 виніс постанову № 4/519 про накладення штрафу відповідно до ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.
За змістом оскаржуваної постанови, громадянин ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , порушив пункт 1 частини 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3633-ІХ, а саме не уточнив облікові дані протягом 60 днів. Правопорушення вчинено під час дії особливого періоду. ОСОБА_1 не здійснив вчасне оновлення своїх військово-облікових даних до 16 липня 2024 року. Згідно даних системи «Оберіг» ОСОБА_1 здійснив оновлення військово-облікових даних через програму «Резерв+» 19 вересня 2024 року.
Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що адміністративним правопорушенням, відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Згідно з ч.1 ст.210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У відповідності до ч. 3 вказаної статті, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період -тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, який триває донині.
Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 2105-ІХ від 03 березня 2022 року, оголошено загальну мобілізацію.
Частиною десятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлений обов`язок громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
За положеннями ст.42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, взяття на військовий облік, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Зміни у ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» та ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службі» у вказаних вище редакціях внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ, який набрав чинності 18 травня 2024 року.
Відповідно до п.1 ч.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року № 2105-IX, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.
З огляду на вказане вище, правильним є твердження суду першої інстанції, що оновлення військово-облікових даних мало бути здійснене громадянами України, які перебувають на військовому обліку, до 16 липня 2024 року.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 здійснив оновлення персональних даних через застосунок «Резерв+» 19 вересня 2024 року, тобто після спливу 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку». Докази на спростування вказаної обставини матнріали справи не містять.
При цьому суд вірно вважав, що посилання позивача на наявність обов`язку уточнення обліково-персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, а такий після набрання законної сили (18 травня 2024 року) абз.6 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не видавався, ґрунтуються на власному хибному тлумаченні позивачем чинного законодавства.
Обов`язок протягом 60 днів уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти та інші персональні дані встановлений п.1 ч.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» з дня набрання ним чинності – 18 травня 2024 року.
Оскільки позивач вказаний обов`язок не виконав, то суд першої інстанції підставно вважав, що останній порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службі» та ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».
Відхиляючи доводи позивача про порушення відповідачем порядку встановлення обставин справи, оскільки останнім не складався протокол про адміністративне порушення, суд правильно зазначив, що протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП складений 13 грудня 2024 року. За результатами розгляду адміністративних матеріалів 19 грудня 2024 року винесено постанову № 4/849, яка надалі була скасована рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2025 року, а справу про адміністративне правопорушення направлено на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому вірним є твердження, що під час нового розгляду справи про адміністративне правопорушення необхідність повторно складати протокол про адміністративне правопорушення відсутня.
Крім того, суд першої інстанції зґясував, що про дату, час і місце розгляду адміністративної справи № 4/849 ОСОБА_1 повідомлявся відповідачем за вказаною ним адресою місця свого проживання, а тому обов`язок перевіряти наявність пошти покладається саме на позивача.
Також не може слугувати підставою для скасування постанови та обставина, що у копії постанови, наявної в органах ДВС неправильно вказана адреса місця проживання позивача, та не спростовує факту вчинення останнім адміністративного правопорушення передбвченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Відповідно до ч.9 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Граничний термін оновлення військово-облікових даних, з огляду на положення п.1 ч.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», спливає 16 липня 2024 року. Тобто, з 17 липня 2024 року починає перебіг річний строк притягнення до адміністративної відповідальності за несвоєчасне оновлення військово-облікових даних.
Оскільки станом на 18 лютого 2025 року (дату винесення оскаржуваної постанови) річний строк з дня вчинення позивачем адміністративного правопорушення не сплив, то суд підставо зауважив, що відповідач не порушив передбачені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення.
Оскільки доводи, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваної постанови, а у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
З урахуванням вказаного, колегія судді вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального прав, тому таке слід залишити без змін, а у задоволенні апеляційної скарги – відмовити. 
Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2025 року у справі №569/10360/25 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	М.А. Пліш 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	І. М. Обрізко