П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2026 року 
м. Рівне
Справа № 559/2691/25
Провадження № 22-ц/4815/455/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді – Боймиструка С.В., суддів: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
В липні 2025 року представник ТОВ "ФК "ЄАПБ" звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Позов мотивовано тим, що 17.10.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісним кредитором) та ОСОБА_1 укладено Договір позики №76865516. Згідно п.1, п.2.1 Договору, позикодавець надає позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 9000 грн. на погоджений строк шляхом їх перерахунку на банківські картку, а позичальник зобов`язується повернути позику та нараховані згідно умов Договору відсотки. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі. Відповідно до реєстру боржників №22 від 11.04.2024 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором позики №76865516 у розмірі 31275 грн.
Окрім того, 15.10.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №06365-10/2023 у відповідності до вимог чинного законодавства у електронній формі. Відповідно до п.п.1.1.п.1. Договору товариство надає клієнту кредит на умовах строковості зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ними на визначених у Договорі умовах. 26.02.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №26022024, відповідно до якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 26.02.2024 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 13125 грн., з яких: 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 10125 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Дані договори укладені у відповідності до вимог чинного законодавства в електронній формі. Товариства свої зобов`язання за цими договорами виконали, надавши кошти в кредит позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки наданої відповідачем. Підписанням кредитних договорів відповідач підтвердив, що ознайомлений та погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися умов Договорів, у тому числі повернути суми кредиту та сплатити проценти його за користування. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів.
На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «ЄАПБ», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості в загальному розмірі 44400 грн., зокрема за Договором позики №76865516 у розмірі 31275 грн, та кредитним договором позики №06365-10/2023 у розмірі 13125 грн., а також судові витрати у справі.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 листопада 2025 року позов задоволено.
Суд ухвалив: стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості в загальному розмірі 44400 (сорок чотири тисячі чотириста) гривень з яких:
- за Договором позики №76865516 в розмірі 31275 (тридцять одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень 00 копійок, з яких: 9000 грн. – заборгованість за основним боргом; 22275грн. – заборгованість за відсотками;
- за Кредитним Договором №06365-10/2023 в розмірі 13125 (тринадцять тисяч сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок, з яких: 3000 грн. – заборгованість за основним боргом; 10125 грн. – заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

На рішення суду відповідачем подано апеляційну скаргу, де покликається про його незаконність і необґрунтованість, які полягали в невідповідності викладених у ньому висновків обставинам справи, порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.
Апелянт посилається на недоведеність факту укладення та виконання кредитних договорів, відсутність належних доказів перерахування кредитних коштів і розміру заборгованості, недоведеність переходу до позивача права вимоги за договором позики № 76865516, неправомірність нарахування процентів після спливу строку кредитування, а також просить у зв`язку зі скасуванням рішення здійснити новий розподіл судових витрат.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 352 ЦПК України, підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам судове рішення не відповідає.

Встановлено, що 17.10.2023 між ТОВ«1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №76865516 шляхом підписання його електронним підписом через одноразовий ідентифікатор. Пунктами 2.1.-2.3 Договору передбачено, що Товариство зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 9000 грн., строк позики – 30 днів, знижена процентна ставка 0,75%, процентна ставка (фіксована) - 2,5%. Згідно п. 4 Договору проценти нараховуються щоденно до повного погашення заборгованості, але не довше 90 днів зі спливу первісного строку користування позикою. Згідно п.6 Договору також передбачена його пролонгація за зверненням позичальника шляхом укладення додаткової угоди.(а.с.8-9).
Згідно Додатку №1 до Договору позики сторонами погоджено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, у якому визначено розмір та дату внесення позичальником платежів та встановлено, що загальна вартість кредиту за строк кредитування (30 днів) становить 11025 грн., з яких : 9000 грн. – сума кредиту за договором та 2025 грн. – нараховані відсотки за користування кредитом (а.с.10).
14.06.2021 між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21 відповідно до якого ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, що зазначені у реєстрі. (а.с.11-13) Пізніше сторони підписали Додаткові угоди №2 від 28.07.2021, №7 від 13.06.2022, №22 від 11.04.2024, що є невід`ємними частинами Договору факторингу №14/06/21. Зокрема, положення Додаткової угоди №22 діють виключно до реєстрів боржників №22 та №23 від 11.04.2024 та не змінюють порядок оплати інших реєстрів.(а.с.14-16).
Відповідно до Акту прийому–передачі реєстру боржників №22 підписаного сторонами та скріпленого печатками та Реєстру боржників №22 від 11.04.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором позики №76865516 в сумі 31275грн., яких: 9000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 22275грн. – сума заборгованості за відсотками. За відступлення права вимоги згідно Додаткової угоди №22 від 11.04.2024 до Договору факторингу №14/06/21 ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило кошти у сумі 7267877,97 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №21156 від 15.04.2024 (а.с.17-19).
Розрахунок заборгованості за кредитним договором №76865516 надано первісним кредитором ТОВ«1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за період з 11.04.2024 по 31.05.2025 згідно якого вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить 31275 грн., тобто після відступлення права вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань. (а.с.20).
15.10.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №06365-10/2023, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3000 грн. строком на 360 днів, дата погашення кредиту 08.10.2024 (п.1.1 - 1.2 Договору). Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредитування (п.1.4.1 Договору). Даний Договір підписаний порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.26-28).
Згідно Додатку №1 до Договору сторони погодили «Графік платежів», у якому визначено розмір та дату внесення позичальником платежів, та встановлено, що орієнтовна загальна вартість кредиту складає 30000 грн., з яких 3000 грн. - сума кредиту за договором та 27000 грн. - проценти (а.с.29 зворот).
Також, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.30-31).
26.02.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №26022024, відповідно до якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.32-33).
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 26.02.2024, підтверджує факт переходу від ТОВ «Стар Файненс Груп» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.34).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 26.02.2024 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 13125грн., з яких: 300,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 10125грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.36).
Розрахунок заборгованості за Договором №04009-11/2023 надано позивачем за період з 26.02.2024 по 31.05.2025, згідно якого вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань (а.с.37).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, щодо дійсності якого заперечує відповідач, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України).
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.77-ст.80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.
У спорах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (постанови Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 415/160/17, від 20 листопада 2024 року у справі № 243/7840/15).

Убачається, що на підтвердження наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором від 15.10.2023 укледеним між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 №06365-10/2023 та договором позики від 17.10.2023 укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 №76865516, позивачем до позовної заяви було надано копії кредитних договорів, паспортів споживчих кредитів, договорів факторингу, актів прийому-передачі реєстру боржників, витягів з реєстру боржників, а також розрахунки заборгованості за укладеними кредитними договорами.
Суд зауважує, що вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладених договорів та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі, який зазначає позивач.
Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а, отже, не є належними доказами наявності заборгованості. Зазначені розрахунки з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документами, що створені самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказами наявності заборгованості, на яких наполягає позивач.
Апеляційний суд звертає увагу, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Окрім цього, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Разом із тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт перерахування відповідачу кредитних коштів за кредитним договором №06365-10/2023 від 15 жовтня 2023 року та договором позики №76865516 від 17 жовтня 2023 року, а також розмір фактично наданих коштів.
Позивачем не надано виписок з рахунків, платіжних документів чи інших первинних документів, які б підтверджували здійснення відповідних фінансових операцій та були підставою для складення поданих до суду розрахунків заборгованості.
За таких обставин надані позивачем розрахунки заборгованості самі по собі не дають можливості перевірити факт видачі кредитних коштів, правильність визначення розміру основної заборгованості та нарахованих процентів, а тому не можуть бути достатньою підставою для висновку про доведеність заявлених позовних вимог.
Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов передчасного висновку про доведеність факту виникнення у відповідача заборгованості перед позивачем, що відповідно до пунктів 1-4 частини першої статті 376 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідачем при поданні апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 4542,00 грн. З урахуванням задоволення апеляційної скарги з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір понесений відповідачем при подачі апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Апелянт просив стягнути 8000 гривень витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.
Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів враховує вимоги статей 137, 141 ЦПК України, критерії реальності та розумності таких витрат, конкретні обставини справи, її складність, обсяг наданих адвокатом послуг.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 2 000 грн.
Керуючись ст.ст.368,374,376,382-384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 листопада 2025 року скасувати та ухвалити нове.
Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 4542,00 грн судового збору та 2000 грн витрат на правничу допомогу понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді:          Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Шимків С.С.