ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/37307/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2026 ( суддя Царікова О.В.) в адміністративній справі №160/37307/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення,- 
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонального стану особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії Державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» № ЦО-16297 від 18.08.2025 року.
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 01.08.2024 позивачу встановлено третю групу інвалідності з дитинства строком до 01.10.2025, дата чергового переогляду 11.09.2025, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальної експертизи серії 12ААГ №744357. З жовтня 2025 року позивач припинив отримувати пенсію по інвалідності, у зв`язку із чим звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області, яке повідомило, що згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України, від 18.08.2025 №ЦО-16297 позивача не визнано особою з інвалідністю з 10.09.2024.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2026 адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. В апеляційній скарзі зазначає, що відсутні підставі для задоволення позовних вимог.
У відзиві позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне. 
Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії №496/6 від 11.04.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на обліку з діагнозом: Q43.1., дане захворювання відповідає розділу XV, п.2, п.п.2.6, переліку захворювань, затверджених Наказом МОЗ України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 08.11.2001 року № 454/471/516 “Про захворювання переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей - інвалідів віком до 16 років”. Інвалідність була встановлена 25 березня 2004 року.
Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААГ № 744357 від 24.10.2024 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності (причина інвалідності: з дитинства). Інвалідність встановлено до 01.10.2025. Дата чергового переогляду 11.09.2025.
Згідно з рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 18.08.2025 №ЦО-16297 - за представленими медичними документами основна патологія зі сторони ШКТ та наслідки оперативного лікування призводять до незначних функціональних порушень та обмеження функціонування, ОСОБА_1 не є особою з інвалідністю з 10.09.2024. Підстава: постанова КМУ №1317 від 03.12.2009.
Підстава для ініціювання для перевірки обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці: лист СУ ГУНП у м. Києві №125584-2025 від 01.04.2025, кримінальне провадження №12025100000000107 від 24.01.2025.
У зв`язку з неотриманням пенсійної виплати за жовтень 2025 року, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області із зверненням від 08.10.2025.
Листом від 04.11.2025 №12807-12101/Г-02/8-2500/25 Головне управління Пенсійного фонду в Чернігівській області повідомило, що згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України від 18.08.2025 номер ЦО - 16297, Вас не визнано особою з інвалідністю з 10.09.2024. За період з 10.09.2024 по 30.09.2025 виникла переплата пенсії в сумі 40247,00 грн.
04.11.2025 та 26.11.2025 позивач звернувся до Центру оцінювання функціонального стану особи із заявою про надання інформації, а саме про підстави для скасування рішення про надання ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю 3 групи до 01.10.2025 року, а також з вимогою надати рішення Центру оцінювання функціонального стану особи від серпня 2025 року про скасовано рішення про надання ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю 3 групи та копії протоколу засідання на якому було прийнято рішення від серпня 2025 року про скасування ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю 3 групи.
Листом від 10.12.2025 №9862/01-19 Державна установа "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" повідомила, що згідно п.п. 2 п. 8 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих експертними командами або медико-соціальними експертними комісіями на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно особи, зазначеної в постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді або рішенні, ухвалі суду. На виконання постанови слідчого Національної поліції України ЦОФСО проводиться перевірка обґрунтованості рішень МСЕК. Рішення щодо встановлення Вам групи інвалідності підлягало зазначеній перевірці. З постановою слідчого Ви маєте право ознайомитися у спосіб, визначений згідно з Кримінальним процесуальним кодексом України. Вищезазначена справа після розгляду направлена до СУ ГУНП у м. Києві.
Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 875-ХІІ (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав на рівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Згідно зі статтею 3 Закону № 875-ХІІ, інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частиною 2 статті 6 Закону № 875-ХІІ передбачено, що особа (її уповноважений представник) має право оскаржити рішення медико-соціальної експертної комісії, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, встановлених Основами законодавства України про охорону здоров`я, та/або в судовому порядку.
За визначенням, наведеним в абзаці 4 частини 1 статті 1 Закону №2961-IV, інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
На виконання Рішення РНБО від 22 жовтня 2024 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанови від 25 жовтня 2024 року № 1207 та 08 листопада 2024 року № 1276, якими внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи".
Законом України від 19 грудня 2024 року № 4170-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" (далі - Закон № 4170-ІХ) внесено зміни до законів України щодо процедури і повноважень суб`єктів владних повноважень щодо встановлення особам інвалідності.
Згідно з абзацом першим пункту 1 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4170-ІХ цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 січня 2025 року (окрім деяких пунктів).
Відповідно до абзацу 1-6 пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4170-IX установлено, що:
особам, яким встановлено інвалідність органами медико-соціальної експертизи, гарантується збереження статусу та соціальної захищеності в повному обсязі, передбаченому законодавством України для осіб з інвалідністю, на встановлений строк інвалідності;
документами, що підтверджують інвалідність повнолітнім особам, є:
видані до 31 грудня 2024 року органами медико-соціальної експертизи виписки/довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формами, затвердженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;
витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи щодо встановлення інвалідності за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;
рішення, прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, на підставі таких рішень, є законними і чинними, прирівнюються до рішень експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, документів, виданих на підставі таких рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю прав, статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених законами України "Про військовий обов`язок та військову службу" та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", на весь термін дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування;
особи, інвалідність яким встановлена без зазначення строку проведення повторного огляду, проходять оцінювання повсякденного функціонування особи за власним бажанням (за зверненням опікуна - у разі позбавлення особи з інвалідністю дієздатності).
15 листопада 2024 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" (далі - Постанова №1338), якою затверджено Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії встановлення інвалідності.
Відповідно до абзацу 8 пункту 3 Постанови №1338, документи, рішення, прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, видані на підставі цих рішень, є чинними, прирівнюються до рішень експертних команд, документів, виданих на підставі рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених у Законах України "Про військовий обов`язок та військову службу" та "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", на весь строк дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами.
Згідно з абзацом 10 пункту 3 Постанови №1338, особи, інвалідність яким встановлена без зазначення строку проведення повторного огляду, проходять оцінювання повсякденного функціонування за власним бажанням (за зверненням опікуна у разі позбавлення особи з інвалідністю дієздатності) або за рішенням суду.
Відповідно до абзацу 15 пункту 3 Постанови №1338, до числа тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, належать: особи, місцем проживання яких є території, що включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації; особи, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, не чують, не розмовляють, не бачать (на обидва чи одне око), не мають очей (ока), кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, в яких наявне онкологічне захворювання, інтелектуальні порушення чи психічні розлади, церебральний параліч або інші паралітичні синдроми, причина інвалідності з дитинства.
Пункт 48 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи передбачає, що повторне оцінювання осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлена без зазначення строку проведення повторного оцінювання, проводиться раніше зазначеного строку за направленням, сформованим лікарем на підставі звернення такої особи з інвалідністю або її уповноваженого представника, у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду.
При цьому, відповідно до підпункту 2 пункту 8 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, Центр оцінювання функціонального стану особи, крім іншого, проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями на виконання ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно зазначеної в ухвалі слідчого судді або рішення, ухвалі суду особи, за запитом робочої групи із забезпечення моніторингу в сфері оцінювання, утвореної керівником обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації), або за результатами моніторингу наявних в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи даних.
Якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання особи, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої має бути проведено, на адресу її електронної пошти, а в разі відсутності електронної пошти - шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також відображається в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи для лікаря, який направив на оцінювання, по якому проводиться перевірка обґрунтованості рішення. Оцінювання в такому випадку здійснюється на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження, та проведених необхідних досліджень на базі державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
Згідно пункту 13 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 (далі - Положення №1317) Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ:
здійснює організаційно-методичне керівництво обласними, Київським та Севастопольським міськими центрами (бюро) медико-соціальної експертизи;
розробляє комплексні заходи щодо профілактики і зниження рівня інвалідності, а також удосконалення порядку проведення реабілітації осіб з інвалідністю;
проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними медико-соціальними експертними комісіями і в разі потреби скасовує їх;
узагальнює та аналізує випадки необґрунтованого прийняття рішень обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними комісіями та направлення осіб лікарсько-консультативними комісіями на огляд до комісій для встановлення інвалідності;
повторно оглядає осіб, які оскаржили рішення обласних, Київської та Севастопольської центральних міських комісій, перевіряє якість розроблених ними індивідуальних програм реабілітації, здійснює контроль за повнотою і якістю виконання програми;
проводить у складних випадках огляд хворих та осіб з інвалідністю за направленнями обласних, Київського та Севастопольського міських центрів (бюро) медико-соціальної експертизи;
надає консультаційну допомогу фахівцям з питань проведення медико-соціальної експертизи та обласним, Київській та Севастопольській центральним міським комісіям;
направляє в особливо складних випадках осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова;
на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил;
забезпечує здійснення обміну інформацією з питань, пов`язаних з організацією проведення медико-соціальної експертизи, відповідно до наказу МОЗ про покладення обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ;
впроваджує у практику роботи комісій наукові принципи і методи, розроблені науково-дослідними інститутами, готує пропозиції щодо вдосконалення медико-соціальної експертизи, узагальнює і поширює передовий досвід роботи;
бере участь в акредитації обласних, Київського та Севастопольського міських центрів (бюро) медико-соціальної експертизи та атестації лікарів, які входять до складу комісій, вживає заходів до підвищення їх кваліфікації;
проводить разом з профспілковими та громадськими організаціями осіб з інвалідністю конференції, наради, семінари з питань профілактики інвалідності, реабілітації та адаптації осіб з інвалідністю;
бере участь у здійсненні заходів щодо профілактики інвалідності.
Центр оцінювання функціонального стану особи, може проводити перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями, виключно на виконання ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно зазначеної в ухвалі слідчого судді або рішення, ухвалі суду особи, за запитом робочої групи із забезпечення моніторингу в сфері оцінювання, утвореної керівником обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації), або за результатами моніторингу наявних в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи даних (як передбачає підпункт 2 пункт 8 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи), на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (як передбачає абзац 9 пункт 13 Положення №1317).
Крім того, встановлений порядок проведення перевірки обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями, передбачає обов`язкове повідомлення особи, повторне оцінювання якої має бути проведено, у встановленому порядку.
При цьому, оцінювання здійснюється на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження, та проведених необхідних досліджень на базі державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку.
І лише у разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії.
Досліджуючи спірне рішення та враховуючи, що статус було встановлено до 01.10.2025 року, а оскаржуване рішення експертної команди винесено «заднім числом», важливо наголосити на чинності нормативно-правових актів щодо продовження інвалідності, з огляду на наступне.
Згідно з Постановою КМУ № 225 та іншими чинними нормами, в період дії воєнного стану, якщо особа не може пройти переогляд, строк дії інвалідності та всі соціальні виплати продовжуються автоматично.
Дії Центру оцінювання, який штучно «скасував» інвалідність за минулий період (з 10.09.2024 року), прямо порушують цей особливий порядок соціального захисту громадян під час війни.
Досліджуючи обставини справи, колегія суддів зазначає, що позивач є особою з інвалідністю з дитинства III групи, що свідчить про наявність стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою або дефектом, що виникли до досягнення вісімнадцятирічного віку. 
Встановлюючи дату припинення інвалідності "10.09.2024 року" у рішенні від 18.08.2025 року, відповідач не лише порушив принцип незворотності дії акта у часі, а й проігнорував сам характер походження інвалідності позивача (з дитинства), яка носить тривалий та стійкий характер і не могла безпідставно "зникнути" за рік до проведення фактичного огляду експертною командою.
Разом з тим, позивач про спірне рішення дізнався коли з жовтня 2025 року припинив отримувати пенсію по інвалідності, у зв`язку із чим звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області, яке повідомило, що згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України, позивача не визнано особою з інвалідністю.
Те, що Центр оцінювання та Пенсійний фонд навіть не повідомили позивача про прийняте рішення і особа дізналася про нього лише після припинення виплат, є грубим процесуальним порушенням з боку держави.
В адміністративному праві діє суворе правило: будь-яке рішення суб`єкта владних повноважень, яке обмежує права людини, має бути належним чином вручено або надіслано особі. Неповідомлення громадянина — це самостійна підстава для визнання дій державних органів протиправними.
Таким чином, відповідачем в порушення принципів верховенства права та належного урядування не було направлено на адресу позивача копію оскаржуваного Рішення № ЦО-16297 від 18.08.2025 року чи будь-якого повідомлення про зміну/скасування статусу інвалідності. 
Оскаржуване рішення було прийняте таємно від позивача, без його відома та участі. 
Про існування вказаного Рішення позивач дізнався лише після того, як у жовтні 2025 року без жодних попереджень було припинено виплату пенсії по інвалідності, що змусило Позивача самостійно звертатися за роз`ясненнями до ГУ ПФУ в Чернігівській області. 
Державні органи в жодному разі не мають права діяти таємно, без відома та участі особи, якої стосується рішення. 
Такий спосіб дій з боку Центру оцінювання та Пенсійного фонду є прямим та грубим порушенням Конституції України, законів та європейських стандартів прав людини.
Правове обґрунтування протиправності рішення, перш за все, полягає у порушенні принципу незворотності дії у часі (ст. 58 Конституції України), оскільки експертна команда прийняла рішення 18.08.2025 року, але вказала, що позивач не визнаний особою з інвалідністю з «заднього числа» — з 10.09.2024 року. 
Тоді як, Конституційний Суд України неодноразово наголошував, що акти суб`єктів владних повноважень не можуть мати зворотної сили в часі, якщо вони погіршують становище особи.
По-друге, порушення принципу правової визначеності та «належного урядування»: Держава в особі МСЕК уже надала позивачу легітимне право на статус особи з інвалідністю та пенсію до 01.10.2025 року (довідка серії 12ААГ №744357).
Новий орган не має права анулювати законні наслідки раніше виданого державою документа за минулий період, оскільки позивач діяв добросовісно та покладався на офіційний акт МСЕК.
По-третє, перевищення повноважень щодо ретроспективного оцінювання, оскільки перевірка обґрунтованості, яку проводив Центр оцінювання функціонального стану особи, може змінювати чи скасовувати статус особи на майбутнє (з дати прийняття рішення або дати чергового огляду), але не може констатувати відсутність інвалідності за минулий рік, протягом якого особа правомірно отримувала соціальну допомогу.
Порушено право бути почутим, оскільки це один із фундаментальних принципів належного урядування. Держава не може приймати рішення, яке позбавляє особу статусу інвалідності та засобів до існування (пенсії), не запросивши її на засідання експертної команди, не вислухавши її та не давши можливості надати медичні документи.
Порушено статтю 2 КАС України, в якій закріплено, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний приймати рішення гласно та відкрито, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, добросовісно та розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом.
Порушено принцип «правомірних очікувань», оскільки маючи на руках офіційний акт МСЕК до 01.10.2025 року, особа мала законне та правомірне очікування, що до цієї дати її статус є незмінним. Скасування цього статусу без відома особи, руйнує довіру громадян до держави.
Підсумовуючи, колегія суддів зазначає, що оскаржуване Рішення № ЦО-16297 від 18.08.2025 року було прийняте відповідачем у таємний спосіб, без відома, участі та запрошення позивача. Позивач був позбавлений можливості надати свої доводи, медичні довідки, пройти реальний (а не заочний чи формальний) огляд експертною командою та захистити свої права на етапі прийняття рішення. 
В практиці Європейського суду з прав людини (зокрема, у справах "Класс та інші проти Німеччини", "Меньшакова проти України") чітко зазначено, що таємні процедури, які обмежують права людини, є несумісними з принципом верховенства права в демократичному суспільстві. 
Процедура, проведена відповідачем за відсутності позивача та без будь-якого його повідомлення, свідчить про упередженість, непрозорість та протиправність дій суб`єкта владних повноважень, що є самостійною та достатньою підставою для скасування такого рішення.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2026 в адміністративній справі №160/37307/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 23 червня 2026 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 29 червня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова