Номер справи 171/790/23
Номер провадження 2-о/171/109/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.26 року      м. Апостолове 
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді     Шкарлат Я.Ю.,
при секретарі судового засідання  Бахтіяровій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду у м. Апостолове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ,який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, просить встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , архівних довідок № 19/03-19, №20/03-19, №21/03-19, №22/03-19, №23/03-19 від 11.11.2022 року, які видані виконавчим комітетом Нивотрудівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 15.02.2023 року ОСОБА_2 звернувся до відділу обслуговування громадян №15 (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання призначення пенсії. Але рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області № 047150020822 від 15.02.2023 року Заявнику відмовлено в призначенні пенсії.
Підставою відмови у призначенні Заявнику пенсії було не зарахування до страхового стажу періодів роботи в колгоспі з 1978 по 1981, з 1985 по 1996, оскільки в архівних довідках від 11.11.2022 № 19/03-19, №20/03-19, №21/03-19, №22/03-19, №23/03-19 зазначене не повне прізвище, ім`я та по батькові.
Таким чином через технічну помилку, пов`язану з неповністю вказаним прізвищем ім`ям та по батькові Заявника в вищезазначених архівних довідках, Заявник позбавлений можливості реалізувати свої права щодо виходу на пенсію.
Враховуючи вищевикладене, заявник вимушений звернутись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Заявник в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.
У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.
Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, вислухавши думку учасників провадження, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Судом встановлено, що факт того, що вищезазначені архівні довідки від 11.11.2022 № 19/03-19, №20/03-19, №21/03- 19, №22/03-19, №23/03-19 належать саме Заявнику - ОСОБА_2 підтверджується наступним.
В свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08.12.1962 року, повне прізвище, ім`я та по батькові Заявника, мовою оригіналу ОСОБА_3 " зазначено як « ОСОБА_4 ».
В паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 10 серпня 1996 року Апостолівським РВУМВС України в Дніпропетровській області, повне прізвище, ім`я та по батькові Заявника, зазначено як " ОСОБА_2 ".
В довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, яка надана 26.05.1999 року Державною податковою адміністрацією України, повне прізвище, ім`я та по батькові Заявника, зазначено як " ОСОБА_2 ".
В атестаті про середню освіту № НОМЕР_3 , виданого 28 червня 1985 року, повне прізвище, ім`я та по батькові Заявника, зазначено як " ОСОБА_2 ".
В Витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18640795 від 24.04.2008 року, повне прізвище, ім`я та по батькові Заявника, зазначено як " ОСОБА_2 ".
В Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ДП №013003 від 30.03.2005 року, повне прізвище, ім`я та по батькові Заявника, зазначено як " ОСОБА_2 ".
В Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №555325 від 18.07.2006 року, повне прізвище, ім`я та по батькові Заявника, зазначено як " ОСОБА_2 ".
В Військовому квитку серії НОМЕР_4 від 12.10.1980 року, повне прізвище, ім`я та по батькові Заявника, мовою оригіналу зазначено як " ОСОБА_4 ".
Крім того, відповідно до довідки №156 від 14.03.2023 року виданої виконавчим комітетом Нивотрудівської сільської ради, в колгоспі ім. Кірова в період з 1978 по 1997, з 1999 по 2000 рр. працював лише один робітник з ім`ям " ОСОБА_2 ".
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У пункті 26 Порядку передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові та прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.
Відповідно до ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановлення названого факту необхідно заявнику для вирішення питання про призначення пенсії.
Таким чином суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність заявлених вимог у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню, оскільки факт належності архівних довідок заявнику повністю доведений дослідженими в судовому засіданні доказами. Розумних сумнівів щодо достовірності даних обставин у суду немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 15, 16, 234, 256, 258 ЦК України, 13, 19, 81, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 ,який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , архівних довідок № 19/03-19, №20/03-19, №21/03-19, №22/03-19, №23/03-19 від 11.11.2022 року, які видані виконавчим комітетом Нивотрудівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя        Я.Ю.Шкарлат