20 травня 2026 року

Справа № 642/761/26
Провадження № 2/642/837/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

20 травня 2026 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого – судді Цибульської С.В.,
за участю: секретаря судового засідання – Карпухіна Д.Д., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором (оферти) № 27.04.2023-100003039 від 27.04.2023 у загальному розмірі 12 947,94 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6000 грн, заборгованості за нарахованими процентами у сумі 6047,94 грн, комісії, пов`язаної із наданням кредиту у розмірі 900 грн.
В обґрунтування позову представник позивача вказує, що ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 27.04.2023 уклали кредитний договір (оферти) № 27.04.2023-100003039. Відповідно до умов вказаного договору позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 27.04.2023, на строк, вказаний в заявці. Відповідно до умов договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору. Кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 6000 грн, ОСОБА_1 27.04.2023 отримала кредитні кошти у вказаному розмірі. Отже ТОВ «Споживчий Центр» свої зобов`язання за договором виконало належним чином та в повному обсязі.
Представник позивача зазначає у позовній заяві, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, у останньої наявна заборгованість за кредитним договором 12 947,94 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6000 грн, заборгованості за нарахованими процентами у сумі 6047,94 грн, комісії, пов`язаної із наданням кредиту у розмірі 900 грн.
Також представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Судом постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов.
Позивач не надавав суду клопотань про розгляд справи в загальному порядку або в спрощеному порядку з викликом сторін, в позові зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлені відповідачу за місцем його реєстрації. Відповідач відзиву не подав.
Оскільки відповідачем у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
За таких обставин відповідно до ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору, відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином, відзиву не подав.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що 27.04.2023 шляхом накладення електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора Р375 ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, в якому викладено інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до умов вказаного паспорту споживчого кредиту: кредитодавець – ТОВ «Споживчий Центр»; тип кредиту – фінансовий кредит; сума/ліміт кредиту становить 6000 грн; строк кредитування – 70 днів; мета отримання кредиту – на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; спосіб та строк надання кредиту: бещготівковим шляхом протягом 3 робочих днів з дати прийняття пропозиції позичальником; процентна ставка становить 438 % річних; тип процентної ставки – фіксована; комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 900 грн; загальні витрати за кредитом становлять 4532,54 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить 10 532,54 грн; реальна річна процентна ставка становить 21 732 % річних; дата надання інформації: 27.04.2023; інформація зберігає чинність та є актуальною до 25.04.2024.
27.04.2024 між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 27.04.2023-100003039 у формі прийняття та підписання ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора Р375 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (далі – оферта), а також заявки, яка є невід`ємною частиною кредитного договору (далі – заявка), які також підписані представником ТОВ «Споживчий Центр» шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису.
Відповідно до п. п. 1.1., 1.14. оферти дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) є пропозицією ТОВ «Споживчий Центр» укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", і не є ані договором приєднання/його частиною у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України, ані публічним договором у розумінні ст. 633 Цивільного кодексу України. Підписання споживачем даної пропозиції (оферти) передбачає надання його згоди на зазначені умови надання споживчого кредиту.
Згідно з п. п. 2.1., 2.2. оферти електронний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку. Передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.
Відповідно до п. 3.1. оферти за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.
Пунктом 3.3. оферти встановлено, що дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення (виплати) кредиту, проценти за користування кредитом (проценти) та графік платежів встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.
Згідно з п. 4.1. оферти кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача.
Відповідно до п. 10.1. оферти цей договір набирає чинності з дати отримання кредитодавцем у інформаційній системі кредитодавця від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитодавця на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитодавця. Цей договір діє протягом одного року.
Як вбачається зі змісту заявки, яка є невід`ємною частиною кредитного договору, відповідно до умов кредитного договору № 27.04.2023-100003039 від 27.04.2023 позичальнику надається кредит на таких умовах: дата надання/видачі кредиту – 27.04.2023; сума кредиту – 6000 грн; строк, на який надається кредит – 70 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту – 05.07.2023; період користування ставкою «Економ» - період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка «Економ», який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх платежів (частини суми кредиту, нарахований процентів, комісії), нарахованих на дату платежу, та закінчується в дату поточного чергового періоду (кожні 14 днів); ставка «Економ» - фіксована незміна процентна ставка у розмірі 1,2 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом першого чергового періоду та протягом періоду «Економ»; ставка «Стандарт» - стандартна фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрмі першого чергового періоду та періоду «Економ»; комісія, пов`язана із наданням кредиту становить 15 % від суми кредиту та дорівнює 900 грн.
У пункті 11 вказаної заявки встановлено графік платежів, з якого вбачається, що заборгованість за кредитом сплачується позичальником 5 платежами із періодичністю у два тижні, розмір кожного чергового платежу становить 2106,51 грн.
У реквізитах позичальника вказаної заявки вказано, що належний електронний платіжний засіб для перерахування коштів позичальнику за цим договором є картка із маскою картки 5168-74ХХ-ХХХХ-4096.
Також 27.04.2023 ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора підписано відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 27.04.2023-100003039 від 27.04.2023, зміст якої в цілому відповідає змісту заявки від 27.04.2023, підписаної позичальником.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 627 Цивільного Кодексу України (далі – ЦК України) встановлено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно з п. 6 ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор – це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора Р375, який направлено ОСОБА_1 27.04.2023 на номер телефону НОМЕР_1 , який відповідач використала для підписання оферти на укладання кредитного договору, заявки, а також для підписання акцепту.
Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).
01.11.2020 між ТОВ «Споживчий Центр» (клієнт) та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір № 4507 про надання послуг в системі LiqPay (далі – договір № 4507), відповідно до умов якого цей договір регулює відносини банку з клієнтом, згідно з якими банк надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому та відправлення платежів за допомогою системи LiqPay, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та перерахування грошових коштів за розпорядженням клієнта на банківські картки платників (п. 1.1. договору № 4507). Під системою LiqPay у цьому договорі сторони погодили вважати платіжний сервіс банку, призначений для спрощення проведення розрахунків між фізичними особами, юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями в мережі Інтернет за допомогою персональних комп`ютерів та/або інших мобільних пристроїв (п. 1.4. договору № 4507). Банк надає послуги з приймання платежів на користь клієнта на підставі розпорядження платника виконати операцію зі списання коштів з рахунку на користь банку в оплату послуги приймання платежів на користь клієнта (п. 1.5. договору № 4507). При наданні послуг з використанням методу оплати «масові виплати» клієнт підтверджує, що будь-які виплати на користь одержувачів будуть здійснюватися згідно з кредитними договорами, укладеними на веб-сайтах, що належать клієнту (п. 1.7. договору № 4507). Цей договір набуває чинності з дати його підписання і діє до моменту його припинення однією зі сторін (п. 10.1. договору № 4507).
Відповідно до квитанції LiqPay від 27.04.2023, виданої АТ КБ «ПриватБанк», 27.04.2023 о 23:07 год. на рахунок до платіжного інструменту 516874*96 перераховано грошові кошти у сумі 6000 грн, призначення платіжної операції – видача за договором № 27.04.2023-100003039, ID операції – 2292579674.
З огляду на вказане суд доходить висновку, що між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 дійсно було укладено кредитний договір, в якому узгоджено усі обов`язкові умови, а також підтверджено факт перерахування позивачем на рахунок відповідача грошових коштів в узгодженому розмірі на рахунок, вказаний відповідачем у кредитному договорі, відповідно до умов кредитного договору.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором, складеною уповноваженою особою ТОВ «Споживчий Центр», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 27.04.2023-100003039 від 27.04.2023 становить 12 947,94 грн, яка складається з: основного боргу у розмірі 6000 грн; процентів у сумі 6047,94 грн; комісії за надання кредиту у розмірі 900 грн. Проценти за користування кредитом нараховані за період з 27.04.2023 по 05.07.2023.
Водночас суд не може погодитися із заявленим представником позивача розміром заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача з огляду на таке.
Відповідно до частин 1-2, 5, 8 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Вказаною правовою нормою безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію пов`язану з наданням кредиту.
Водночас наявність такої комісії вимагає зазначення в кредитному договорі переліку додаткових та супутніх фінансових послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням/поверненням кредиту, що надаються позичальнику, адже саме по собі надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку/фінансової установи та виконання такого обов`язку фінансовою установою не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15 (провадження № 61-8543св20).
Отже умови договору про сплату комісії саме за надання кредиту, тобто за дії, які позивач ТОВ «Споживчий Центр» здійснює на власну користь, є несправедливими, суперечать принципу добросовісності та створюють істотний дисбаланс у договірних відносинах в частині прав і обов`язків споживача, чим невиправдано суттєво погіршують його становище як більш слабкої сторони у подібних правовідносинах.
Встановлена комісія за надання кредиту є платежем, що спрямований на безпідставне заволодіння грошовими коштами фізичної особи споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, а тому така умова договору є нікчемною.
З огляду на вказане позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією, пов`язаною із наданням кредиту, в розмірі 900 грн задоволенню не підлягають. 
Водночас, враховуючи той факт, що відповідачем заборгованість за тілом кредиту та нарахованими відсотками за користування кредитними коштами сплачено не було, що свідчить про неналежне виконання відповідачем умов договору № 27.04.2023-100003039 від 27.04.2023, суд доходить висновку, що заявлений позивачем розмір заборгованості за вказаним кредитним договором в частині тіла кредиту та нарахованих відсотків є обґрунтованим, а тому позовні вимоги ТОВ «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а саме: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий Центр» заборгованість за кредитним договором № 27.04.2023-100003039 від 27.04.2023 у загальному розмірі 12 047,94 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6000 грн, заборгованість за нарахованими процентами у сумі 6047,94 грн.
Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (93,05 %), що становить 2477,36 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 76-82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 277-279, 280, 281, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» заборгованість за кредитним договором № 27.04.2023-100003039 від 27.04.2023 у загальному розмірі 12 047 (дванадцять тисяч сорок сім) грн 94 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6000 грн, заборгованість за нарахованими процентами у сумі 6047,94 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2477 (дві тисячі чотириста сімдесят сім) грн 36 коп.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складено 20.05.2026.

Відомості про учасників справи:
Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр», код ЄДРПОУ 37356833, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133А. 
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Головуючий суддя Світлана ЦИБУЛЬСЬКА