ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткова)

30 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/24769/25
Провадження № 22-з/820/53/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 листопада 2025 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2025 року фізична особа – підприємець ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2  про стягнення заборгованості.
ФОП ОСОБА_1 зазначив, що постановою Господарського суду Хмельницької області від 3 травня 2023 року у справі №924/869/22 Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу місто Хмельницький (далі – Будинкоуправління №2) визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. 21 листопада 2024 року відбувся електронний аукціон з продажу майна банкрута, на якому позивач згідно з протоколом №BRD001-UA-20241111-01374 придбав портфель заборгованості, а саме право грошової вимоги до 509 фізичних осіб – боржників за комунальними платежами на загальну суму 1 560 757 грн 91 коп. (лот №1). Згідно з платіжною інструкцією №670696022 від 26 листопада 2024 року він сплатив на рахунок Будинкоуправління №2 повну вартість придбаного майна. 29 листопада 2024 року Будинкоуправління №2 за договором купівлі-продажу права вимоги відступило, а за актом про придбання майна на аукціоні передало позивачу набуте право вимоги. Таким чином, позивач є новим кредитором фізичних осіб – боржників за комунальними платежами, у тому числі колишнього власника квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , який допустив заборгованість за період з червня 2021 року до січня 2022 року у розмірі 1 718 грн 57 коп. Оскільки ОСОБА_2 прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати комунальних послуг, то він має сплатити позивачеві 326 грн 21 коп. інфляційних втрат і 85 грн 18 коп. 3% річних від простроченої суми за період з 1 січня 2024 року до 26 серпня 2025 року.
За таких обставин ФОП ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2  на свою користь заборгованість у розмірі 2 129 грн 96 коп., яка складається з 1 718 грн 57 коп. боргу за житлово-комунальні послуги, 326 грн 21 коп. інфляційних витрат, 85 грн 18 коп. 3% річних, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 грн 96 коп. і 7 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 1 718 грн 57 коп. та судовий збір у розмірі 782 грн.
В решті позову відмовлено.
Суд першої інстанції керувався тим, що за договором відступлення права вимоги ФОП ОСОБА_1 набув право вимоги до ОСОБА_2 у зобов`язанні з оплати житлово-комунальних послуг. ОСОБА_2 не вніс плату за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого з нього на користь ФОП ОСОБА_1 як нового кредитора слід стягнути вказану заборгованість. У зв`язку з розглядом справи ФОП ОСОБА_1 поніс обґрунтовані витрати зі сплати судового збору, які слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позивач не довів фактичне надання правових послуг у справі, то заявлені ним витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 31 березня 2026 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 листопада 2025 року в частині відмови у стягненні інфляційних втрат та 3% річних скасовано, в частині розподілу витрат по сплаті судового збору змінено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 326 грн 21 коп. інфляційних втрат та 85 грн 18 коп. 3% річних, а також 968 грн 96 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.
В решті рішення залишено без змін.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 1 453 грн 44 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

6 квітня 2026 року ФОП ОСОБА_1  через свою представницю Казак Є.С. звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення.
ФОП ОСОБА_1  просить апеляційний суд стягнути з  ОСОБА_2  на свою користь 4 000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції посилаючись на те, що він поніс ці витрати у зв`язку з переглядом рішення суду, а тому їх слід покласти на відповідача.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2  не подав відзив на заяву ФОП ОСОБА_1  про ухвалення додаткового рішення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини

На підставі договору про надання професійної правничої допомоги №14/02 від 14 липня 2025 року, укладеного між Адвокатським бюро «Юлії Біжко» (далі – Адвокатське бюро) і ФОП ОСОБА_1 (замовник) (а.с. 95-98), Адвокатське бюро надавало позивачу професійну правничу допомогу у формі захисту прав та інтересів замовника щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, право вимоги якої набуто замовником у порядку реалізації майна банкрута – Будинкоуправління №2 (пункт 2.1). За умовами цього договору (пункти 8.1, 8.2, 8.4) за надані послуги замовник зобов`язується сплачувати Адвокатському бюро гонорар (винагороду). Сума гонорару (винагороди) за послуги, що надаються Адвокатським бюро, та порядок проведення розрахунків між сторонами визначається додатком №2 до договору. Факт надання послуг підтверджується актом здачі-прийняття наданих послуг, який підписується сторонами та є разом з наданим Адвокатським бюро розрахунком – підставою для перерахування суми гонорару (винагороди).
Відповідно до Додатку №2 до договору про надання професійної правничої допомоги №14/02 від 14 липня 2025 року (а.с. 99) сторони погодили, що: професійна правнича допомога за договором буде надаватися адвокатом Біжко Ю.О. із розрахунку вартості однієї години роботи адвоката – 2 000 грн.
За актом приймання-передачі документів №115 від 10 грудня 2025 року (а.с. 164) Адвокатське бюро передало ФОП ОСОБА_1 апеляційну скаргу на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 листопада 2025 року у справі №686/24769/25.
Із акта здачі-прийняття наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги №14/02 від 14 липня 2025 року, складеного Адвокатським бюро та ФОП ОСОБА_1 6 квітня 2026 року (а.с. 165), Адвокатське бюро надало, а замовник прийняв юридичні послуги у виді аналізу наданих документів і складання апеляційної скарги тривалістю 2 години вартістю 4 000 грн.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та його висновки

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Із положень статті 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
За змістом статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
В силу пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу.
До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.
Чинне законодавство визначає критерії, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування понесених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу.
Зокрема, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу адвоката, розмір яких є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат. Процесуальний закон виключає ініціативу суду щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, якщо ці витрати не відповідають критерію співмірності.
Саме таку правову позицію висловили Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року (справа №755/9215/15-ц) та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 3 червня 2020 року (справа №211/1674/19).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року (справа №922/1964/21) зроблено висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зібрані докази достовірно вказують на те, що ФОП ОСОБА_1 має понести витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у зв`язку з переглядом рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2025 року в розмірі 4 000 грн.
ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про зменшення розміру указаних судових витрат у зв`язку з невідповідністю їх розміру критеріям співмірності (а.с. 131-132).
Заявлений ФОП ОСОБА_1 до відшкодування розмір витрат на професійну правничу правову допомогу в апеляційному суді не є співмірним із обсягом отриманих відповідачем юридичних послуг і тривалістю їх надання адвокатом. Так, апеляційна скарга ФОП ОСОБА_1 базується на раніше поданим нею позові, а тому складання апеляційної скарги не потребувало значної кількості часу.
З огляду на зазначене вище, враховуючи фактичний обсяг наданих ФОП ОСОБА_1 юридичних послуг, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), розмір задоволених позовних вимог, складність даної справи, значення її для позивача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 слід присудити витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн.

Керуючись статтями 137, 141, 270, 368, 381, 382, 384, 389, 391 ЦПК України,

ухвалив:

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання – АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання – АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ) 2 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук