Справа №601/2265/25 
Провадження № 1-кп/601/55/2026 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року        м. Кременець 
Кременецький районний суд Тернопільської області 
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець кримінальне провадження за №12025211010000260 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04.07.2025 року, що надійшло з Кременецької місцевої прокуратури із обвинувальним актом про обвинувачення: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коров`є, Теофіпольського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, інваліда II групи, з середньою освітою, одруженого, не депутата, раніше не судимого,-
обвинуваченого за частиною 1 статті 382 КК України,
- за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , 

встановив:

18 червня 2025 року постановою Кременецького районного суду Тернопільської області у справі № 601/1609/25, яка набрала законної сили 01.07.2025 р, ОСОБА_3 , жителя АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
В подальшому, ОСОБА_3 достовірно знаючи про те, що постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 18.06.2025 у справі № 601/1609/25, яка набрала законної сили, його притягнуто до адміністративної відповідальності, позбавлено права керування усіма видами транспортних засобів, діючи умисно, маючи реальну можливість виконати вказану постанову, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України « Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, ОСОБА_3 керував транспортним засобом. 
Так, 03.07.2025 року близько 14 години по вул. Липова, м. Почаїв, Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ» модель «110307», р.н. « НОМЕР_1 », що мав пошкодження лобового водійського скла. Відповідно, був зупинений працівниками поліції, які виявили, що ОСОБА_6 невиконав судове рішення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину не визнав та пояснив, що його вина нічим не доводиться, усе кримінальне провадження сфабриковане. Він керував автомобілем ЗАЗ по вулиці Липова м. Почаїв. Працівники поліції його не зупиняли, а приїхали за ним, коли він повернув у свій двір. На їх вимогу він пред`явив тимчасовий талон до посвідчення водія, який був дійсний. Від них він дізнався, що позбавлений прав керування, хоча і був присутнім у судовому засіданні при розгляді адміністративних матеріалів. З рішення суду він зрозумів, що йому призначили лише штраф 17000 грн. Апеляційний суд поновив йому строк для апеляційного оскарження вказаної постанови районного суду, що доводить його покази про те, що він достовірно не знав про позбавлення його прав керування транспортним засобом. 
Суд критично відноситься до показів обвинуваченого і вважає їх такими, що дані з метою ухилення від кримінальної відповідальності. 
Не дивлячись на те, що обвинувачений своєї вини у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав, суд, об`єктивно дослідивши та оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази, прийшов до переконання про доведеність обвинувачення ОСОБА_3 у скоєнні злочину передбаченого частиною 1 статті 382 КК України.
Вина ОСОБА_3 доводиться показами свідків, допитаних судом.
Так свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він працює інспектором реагування патрульної поліції СПД №1 Кременецького РВП. 03.07.2025 року він з інспектором ОСОБА_8 патрулювали в м. Почаїв по вул. Липова . Близько 14 год. їх автомобіль розминувся з автомобілем ЗАЗ під керуванням обвинуваченого. Оскільки в автомобілі було тріснуте лобове скло, то вони наздогнали його поблизу будинковолодіння обвинуваченого та під час встановлення особи виявили, що ОСОБА_3 позбавлений права керування транспортним засобом. Обвинувачений їм повідомив, що він знає про рішення суду, яким його притягнено до адміністративної відповідальності.
Аналогічні покази надала суду свідок ОСОБА_8 .. 
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 , в сукупності з показаннями свідків, підтверджується також іншими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджувались судом, зокрема:
Згідно витягу з ЄРДР, 03.07.2025 року внесено відомості в Єдиний реєстр досудового розслідування №12025211010000260,  правова кваліфікація ч.1 ст. 382 КК України, фабула: 03.07.2025 року надійшло повідомлення зі служби 102 від інспектора СРПП №1 Кременецького РВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_3  керував транспортним засобом марки «ЗАЗ» модель «110307», р.н. « НОМЕР_2 », будучи позбавленим права керування транспортним засобом на підставі постанови Кременецького районного суду від 18.06.2025 року. 
Рапортом помічника чергового Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, який доповідає начальнику про те, що ним 03.07.2025 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №9940 із зазначеною вище кваліфікацією.
Постановою та протоколом від 04.07.2025 року про зняття показань техприладів та техзасобів, що мають функції фото- та кінозйомки , відеозапису чи фото- та кінозйомки , згідно яких вилучено та скопійовано (здійснено зняття показань технічних приладів) на носій інформації диск запис із службової нагрудної камери працівника поліції ОСОБА_10 за період часу із 14:04 по 14:26 від 03.07.2025 року .
Протоколом огляду від 04.07.2025 року оглянуто та в судовому засіданні судом досліджено вказаний електронний доказ – оптичний диск, яким доводиться те, що працівники поліції пояснили ОСОБА_3 причину зупинки його автомобіля – тріщина лобового скла. На їх вимогу пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс, ОСОБА_3 надав тимчасовий дозвіл та пояснив, що йому відомо про позбавлення його судом прав керування транспортним засобом, однак має право три місяці керувати автомобілем на підставі тимчасового дозволу.
При цьому працівником поліції було дотримано вимоги посадової інструкції інспектора з реагування патрульної поліції СПД№1 ( м. Почаїв) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, яка затверджена начальником Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області полковником поліції ОСОБА_11 15.01.2025 року. 
Відповідно до тимчасового дозволу №203741 від 17.05.2025 року ОСОБА_3 отримав його замість посвідчення водія НОМЕР_3 від 19.12.1984 року . Згідно примітки - строк дії тимчасового дозволу, відповідно до вимог ст. 265-1 КУпАП, не перевищує тримісячного строку з часу тимчасового вилучення посвідчення водія. 
Вказаним доказом спростовуються твердження захисника, щодо наявності у ОСОБА_3 права керування транспортним засобом на підставі тимчасового дозволу, оскільки тимчасовий дозвіл слугує заміною посвідчення водія і діє до винесення постанови, але не довше ніж 3 місяці з моменту вилучення.
Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 18.06.2025 року у справі № 601/1609/25, яка набрала законної сили 01.07.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. ОСОБА_3 був присутнім у судовому засіданні та під час проголошення рішення, яке оголошується негайно після закінчення розгляду справи, без виходу суду до нарадчої кімнати.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, 24.06.2025 року вказана постанова (№601/1609/25) вручена ОСОБА_3 .. 
Вказаними доказами спростовуються твердження захисника щодо відсутності у ОСОБА_3 інформації про позбавлення його прав керування транспортними засобами та не ознайомлення його з повним текстом постанови на момент вчинення вказаного правопорушення 03.07.2025 року. Також не є спроможними твердження захисника щодо дати набрання вказаною постановою законної сили 01.07.2025 року, як зазначено в автоматизованій системі документообігу суду, а також не надано доказів втручання у вказану систему. 
28.08.2025 року ОСОБА_3 оскаржено в апеляційному порядку постанову Кременецького районного суду від 18.06.2025 року . Постановою Тернопільського апеляційного суду від 29.09.2025 року поновлено ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження з підстав розгляду 13.08.2025 року у його відсутності його заяви про виправлення описки у вказаній постанові, апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Кременецького районного суду від 18.06.2025 року – без змін. 
Не є спроможними твердження захисника щодо строку набрання законної сили постановою Кременецького районного суду лише після її перегляду апеляційним судом 29.09.2025 року. 
Так, відповідно до вимог ст. 291 КУпАП, постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку на її оскарження. Цей строк відраховується з дня винесення або отримання документа, якщо постанову винесено без присутності особи. 
Судом встановлено, що Кременецьким районним судом 18.06.2025 року в присутності обвинуваченого постановлено рішення, яким ОСОБА_3 позбавлений права керування транспортними засобами. Після отримання копії постанови поштою обвинувачений не скористався правом на апеляційне оскарження. Постанова набрала законної сили 01.07.2025 року. Постанову від 13.08.2025 року, якою виправлено описку в постанові від 18.06.2025 року, винесено Кременецьким районним судом у відсутності ОСОБА_3 , що і стало підставою для поновлення апеляційним судом строку на її апеляційне оскарження. Оскільки постанова про виправлення описки не переглядається апеляційним судом окремо від постанови в якій виправлено описку, тому апеляційний суд переглядав постанову суду від 18.06.2025 року, поновивши строк на її оскарження. З часу відкриття апеляційного провадження дія постанови суду від 18.06.2025 року була зупинена до закінчення апеляційного розгляду (після 28.08.2025 р. до 29.09.2025 року). Інкриміноване ОСОБА_3 діяння вчинено 03.07.2025 року - після набрання вказаною постановою законної сили. 
Суд вважає обґрунтованими, однак безпідставними доводи захисника щодо відсутності доказів керування ОСОБА_3 автомобілем ЗАЗ 110307 по вулиці Липовиця до його будинковолодіння. 
Стороною обвинувачення надано суду відповідь заступника начальника Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про те, що запис з відео реєстратора зі службового автомобіля Рено Дастер д.н.з. НОМЕР_4 за 03.07.2025 року за фактом керування ОСОБА_3 відсутній, оскільки пройшли терміни зберігання відео, згідно Наказу НПУ №1026 від 18.12.2018 року. 
Суд приходить до висновку, що відсутність запису з відеореєстратора зі службового автомобіля не впливає на незаперечність та переконливість решти доказів у провадженні, сукупність яких є достатньою для доведення винуватості ОСОБА_3 в умисному невиконані постанови суду, що набрала законної сили.  . Окрім того, сам ОСОБА_3 не заперечує вказаний факт.
Всі ці докази узгоджені між собою, послідовні, логічні, зібрані з дотриманням вимог КПК України, всебічно досліджені під час судового розгляду, тобто є допустимими і належними та свідчать про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочині.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з обставинами, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, передбачені як процесуальні джерела доказів у КПК України та отримані в порядку, встановленому цим Кодексом. Зазначені докази є узгодженими між собою та сумніву у своїй достовірності не викликають.
Диспозиція ст. 382 КК України має бланкетний характер, для розкриття її змісту в кожному конкретному випадку суб`єкт правозастосування повинен звертатися до тексту самого судового рішення та норм законодавства, які визначають порядок реалізації відповідних судових приписів.
ОСОБА_3 чітко зрозумів зміст резолютивної частини рішення суду, щодо визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та призначення йому стягнення у виді штрафу. Поряд з цим він мав право на усне роз`яснення йому судом щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, у випадку якщо це не зрозуміло. 
Для доведення умисного невиконання судового рішення має важливе значення з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати. Натомість з метою встановлення факту умисного невиконання судового рішення достатньо підтвердити, що зобов`язана особа мала можливість хоча б частково його виконати, але без поважних причин не зробила цього.
ОСОБА_3 в законний спосіб отримав посвідчення водія, а тому зобов`язаний досконально знати та дотримуватися ПДР, уміти керувати автомобілем, а також орієнтуватися у правах, обов`язках та відповідальності передбачених законодавством. Отримавши 24.06.2025 року повний текст рішення, ОСОБА_3 зобов`язаний був з ним ознайомитись та виконати рішення суду постановлене Іменем України, або мав право його оскаржити. Натомість 03.07.2025 року керував автомобілем без пояснення працівникам поліції вагомої для цього причини. 06.08.2025 року (після надходження даного кримінального провадження до суду 31.07.2025 року) ОСОБА_3 подав заяву до Кременецького районного суду про виправлення описки у вказаній постанові та 28.08.2025 року апеляційну скаргу на постанову.
При цьому мета не є обов`язковим і визначальним елементом суб`єктивної сторони вказаного протиправного діяння. Об`єктом цього злочину є порядок діяльності суду як органу правосуддя. Такий порядок можливий за умови точного і своєчасного виконання його рішень.
Предметом злочину, передбаченого ст. 382 КК України, є судовий акт органів правосуддя (рішення, вирок, ухвала, постанова), який постановлений судом будь-якої юрисдикції, будь-якої інстанції у будь-якій категорії судових справ, за умови, що такий акт набрав законної сили. 
Постанова Кременецького районного суду від 18.06.2025 року у справі № 601/1609/25 набрала законної сили 01.07.2025р. На час апеляційного провадження, із часу відкриття апеляційного провадження до постановлення рішення апеляційним судом її дія зупинялась. На той момент вказане кримінальне провадження знаходилось на розгляді в Кременецькому районному суді. 
Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, полягає в одному з таких альтернативно зазначених у диспозиції діянь: невиконання (ухилення від виконання) вироку, ухвали, постанови, рішення суду або перешкоджання їх виконанню.
За цією нормою матеріального права, склад злочину є формальним, оскільки його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь – дії (перешкоджання) чи бездіяльності (невиконання), що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання. Саме з цього моменту злочин визнається закінченим.
Однією з форм (способів) невиконання судового рішення є пряма й відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати, зокрема, повне ігнорування судового рішення, що набрало законної сили.
Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоч і не відмовляється відкрито від виконання судового акта, але докладає певних зусиль, які фактично унеможливлюють його виконання.
Злочин, передбачений ст. 382 КК України, є триваючим, оскільки особа, зобов`язана рішенням суду до виконання певних дій, умисно утрималася від їх учинення, тобто об`єктивна сторона злочину полягає у формі протиправної бездіяльності, яка тривала протягом певного часу.
Верховний Суд висловив позицію, що обов`язковою умовою настання відповідальності за невиконання судового рішення є наявність у цьому рішенні вимоги зобов`язального чи заборонного характеру. Причому зазначена вимога повинна стосуватися конкретного зобов`язаного суб`єкта, до відома якого своєчасно було доведено відповідний обов`язок за рішенням суду.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 382 КК України, а саме умисне невиконання постанови Кременецького районного суду від 18.06.2025 року, що набрала законної сили.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог статей 65, 66, 67 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, характеристику з місця проживання, відсутність як пом`якшуючих так і обтяжуючих вину обставин та вважає що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією частини 1 статті 382 КК України у вигляді штрафу в мінімальному розмірі.
На думку суду, призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Відповідно до п. 15 ст. 615 КПК України,  після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.
Керуючись ст.ст. 374, 394, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за частиною 1 статті 382 КК України та призначити йому покарання - штраф в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Речовий доказ: компакт-диск із маркуванням Verbatim – залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області. 
Учасникам судового провадження вручається повний текст вироку в день його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: