Справа № 694/3418/25 
провадження № 2-о/694/10/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2026 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Кравченко Т.М.,
присяжних Кравець О.В., Трохименко Л.Ю.,
з участю секретаря судових засідань Литвин Н.М.,
заявниці ОСОБА_1 ,
представника заявниці - адвоката Бабенка Р.В.,
заінтересованої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву  ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Бабенко Руслан Володимирович, заінтересовані особи: Звенигородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 про оголошення фізичної особи померлою,
встановив:
ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вільховець Звенигородського району Черкаської області, померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 під час безпосередньої участі у бойових діях при проведенні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України поблизу н.п. Красна Гора Бахмутського району Донецької області.
Заява мотивована тим, що ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_1 . Заявниця уклала з ним шлюб 28.07.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Вільховецькою сільською радою Звенигородського району Черкаської області. У свідоцтві про шлюб допущено описку щодо року народження чоловіка (вказано 1989 рік замість 1983 року), проте всі інші документи, зокрема військовий квиток та Акт службового розслідування, підтверджують його правильний рік народження, а саме 1983 рік. 
Під час повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну ОСОБА_3 був мобілізований та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого солдата. 23.01.2023 року під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Красна Гора Бахмутського району Донецької області він зник безвісти. Зв`язок із ним було втрачено після артилерійського обстрілу та бойових дій, а тіло залишилося на полі бою. Обставини зникнення, що дають підстави припускати загибель ОСОБА_3 , підтверджуються Актом службового розслідування, затвердженим 07.03.2023 року, та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Протягом понад двох з половиною років заявниця вживала всіх можливих заходів для встановлення місцезнаходження чоловіка. Відповідні органи підтвердили відсутність будь-яких відомостей про ОСОБА_3 після 23.01.2023 року. Зокрема, Національне інформаційне бюро підтвердило, що військовослужбовець не перебував у полоні; Національна поліція України повідомила, що місцезнаходження ОСОБА_3 не відоме; Центрально-південне міжрегіональне управління ДМС підтвердило, що чоловік не звертався щодо оформлення паспортних документів; Звенигородський відділ ДРАЦС підтвердив відсутність актового запису про смерть. Таким чином, заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть чоловіка у позасудовому порядку. 

Оголошення ОСОБА_3 померлим необхідне для реалізації законних прав та інтересів заявниці, зокрема для реєстрації актового запису ДРАЦС, а також для звернення до органів соціального захисту та Міністерства оборони України щодо призначення пенсії та отримання одноразової допомоги для членів сімей загиблих військовослужбовців. Заявниця зазначає, що з моменту зникнення ОСОБА_3 минуло понад 2,5 роки. Днем вірогідної смерті ОСОБА_3 визначається 23.01.2023 року на підставі доказів, зафіксованих у Акті службового розслідування та поясненнях свідків. 
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.11.2025 було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.
В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Бабенко Р.В. підтримали заяву та просили її задовольнити.
Заінтересована особа Міністерство оборони України надало письмові пояснення, в яких просило залучити до участі в справі усіх осіб, які мають право на призначення та отримання пільг щодо зниклого безвісти військовослужбовця з метою недопущення порушення їхніх прав. Розгляд справи просили проводити за відсутності представників Міністерства оборони України. 
Заінтересована особа ОСОБА_2 також підтримав заяву ОСОБА_1 . Пояснив, що він є сином ОСОБА_3 , який вже більше двох років вважається зниклим безвісти.
Представники заінтересованих осіб Звенигородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явились. Звернулись до суду із заявами про розгляд справи за відсутності їхнього представника.
Представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомили.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані суду докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , який зареєстровано у Вільховецькій сільській раді Звенигородського району Черкаської області 28.07.2007 року, актовий запис № 8 (а.с.6).
Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 був зарахований в запас відповідно до ст. 18 п. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» (а.с.7).
Сповіщенням №8 від 08.02.2023 року заявницю повідомлено про зникнення безвісти 23.01.2023 року її чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Красна Гора Бахмутського району Донецької області (а.с.8).
З акту службового розслідування вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Вільховець Звенигородського району Черкаської області, старший стрілець 4 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 10 аеромобільної роти НОМЕР_4 аеромобільного батальйону  військової частини НОМЕР_1 зник безвісти 23.01.2023 року поблизу населеного пункту Красна Гора Бахмутського району Донецької області, під час виконання обов`язків військової служби виконуючи завдання із забезпечення оборони держави, національної безпеки і оборони, відсічі і стримування широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України, пов`язане із проходженням військової служби та захисту Батьківщини під час дії правового режиму воєнного стану на всій території України, внаслідок протиправних дій збройних сил російської федерації (а.с.10-15).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 10 від 04.11.2022 року солдата ОСОБА_3 , стрільця номера обслуги №4 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 10 аеромобільної роти НОМЕР_4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ЗСУ (по

особовому складу) від 04.11.2022 року №04-РС, призначеного на посаду старшого стрільця 4 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 10 аеромобільної роти НОМЕР_4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що з 04 листопада 2022 року прийняв справи та приступив до виконання службових обов`язків за посадою (а.с.17).
Відповідно до рапорту командира НОМЕР_4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_6 стало відомо, що 23.01.2023 року, виконуючи бойове завдання поблизу н.п. Червона Гора Бахмутського району Донецької області, внаслідок артилерійського обстрілу противником зник безвісті ОСОБА_3 , старший - стрілець 4 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 10 аеромобільної роти НОМЕР_4 аеромобільного батальйону  військової частини НОМЕР_1 . У зв`язку з вказаними обставинами наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 161 від 30.01.2023 року було призначене службове розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця військової частини солдата старшого – стрільця 4 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 10 аеромобільної роти НОМЕР_4 аеромобільного батальйону  військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 (а.с.21-22). 
Відповідно до копій пояснень свідків, 23.01.2023 року, близько 13:00 год., на позиції розпочався стрілецький бій. Солдат ОСОБА_3 залишив своє укриття та вибіг на дорогу, де отримав поранення та впав на землю. Одночасно відбувався мінометний обстріл та шквальний вогонь. Через переважаючу кількість противника свідок ОСОБА_4 , який перебував безпосередньо на одній позиції з ОСОБА_3 та також отримав поранення, був змушений відступити. Бій тривав близько трьох годин. В напрямку позиції противника працювала артилерія, внаслідок чого будинок, де знаходилася позиція, було зруйновано. Свідки підтверджують, що тіло ОСОБА_3 залишилося на полі бою, на прибудинковій території, яка була підконтрольна військовослужбовцям противника (а.с.24,26).
Центрально-південне міжрегіональне управління ДМС відповідно до листа № K-124/6.1/3501-25/3501.3.2/200-25 від 31.07.2025 року підтвердило, що ОСОБА_7 з 23.01.2023 року не звертався з питань оформлення паспортних документів (а.с.34).
Згідно виписки з реєстру оборонців України, які перебувають в полоні держави – агресора № 06-04/25698 від 30.07.2025 року станом на дату формування виписки інформація про перебування ОСОБА_3 у полоні відсутня (а.с.28).
Відповідно до листів від 21.08.2025 року та 22.08.2025 року Національна поліція України підтверджує відкриття кримінального провадження № 12023250360000152, однак станом на 21.08.2025 року місцезнаходження військовослужбовця ОСОБА_8 не відомо (а.с.38,39,40).
Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна (ст. 305 ЦПК України).
Згідно зі ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Відповідно до ч.2, 3 ст.46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня

набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
За змістом ч. 1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Як роз`яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Верховний Суд у постанові від 29.01.2020 у справі №154/2135/17 дійшов висновку, що, виходячи зі змісту положень ст. 43, 46 ЦК України, ст. 305, 306 ЦПК України, у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі ч.2 ст.46 ЦК України, а не визнання фізичної особи безвісно відсутньою на підставі ч.1 ст.43 ЦК України. Для визнання людини померлою заявникові необхідно звернутися до суду із відповідною заявою та доданими до неї доказами безрезультатного розшуку особи, відомостей про обставини її останнього відомого місця перебування та зникнення, можливого повідомлення про бойові дії, фізичні втрати за місцем служби або перебування особи.
В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив військову службу в ЗСУ за мобілізацією в особливий період (воєнний стан), зник безвісті 23.01.2023 року під час виконання бойового завдання із захисту та оборони України від збройної агресії рф в районі проведення активних бойових дій біля населеного Червона Гора Бахмутського району Донецької області, за обставин, що загрожували йому смертю.
Вказане підтверджується наданими заявницею документами, які суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми для ухвалення цього рішення.
Надані суду докази не містять жодних суперечностей щодо обставин фактичної загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 , що дає суду підстави зробити вірогідне припущення про його смерть внаслідок здійснення противником штурмових дій позицій підрозділу під час виконання ним обов`язків військової служби.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 11.04.2019 у справі №490/342/17 зазначив, що якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Ухвалюючи рішення, суд також виходить з того, що відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною

за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Отже, держава повинна захищати та сприяти реалізації законних прав, свобод та інтересів всіх своїх громадян. Виконання цього обов`язку не може бути вибірковим.
Судове рішення про оголошення фізичної особи померлою з моменту набрання ним законної сили є підставою для припинення правосуб`єктності такої фізичної особи. На підставі вказаного рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану реєструється смерть особи та видається свідоцтво про смерть.
Після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (ст. 1220 ЦК України), утриманцям призначається пенсія або інші виплати, передбачені законом, шлюб припиняється (ст. 104 СК України), припиняється представництво за довіреністю, яку видала особа, оголошена померлою, та/або представництво за довіреністю, виданою особі, яка оголошена померлою (ст. 248 ЦК України).
Правом, яке держава має захищати та забезпечувати можливість для його реалізації, в даному випадку є право заявниці, як громадянки України, на оголошення батька її дітей померлим, що, у свою чергу, стане підставою для реалізації нею прав та обов`язків малолітніх дітей, пов`язаних зі смертю батька, зокрема, спадкування, отримання відповідної допомоги (виплати) тощо.
Натомість, реалізація нею таких прав в позасудовому порядку наразі неможлива з об`єктивних причин - відсутності документів, передбачених чинним законодавством України, які достовірно посвідчують факт смерті ОСОБА_3 і дозволяють здійснити державну реєстрацію смерті відповідним територіальним органом ДРАЦС України.
Оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем ЗСУ, пропав безвісти 23.01.2023 року за обставин, що загрожували йому смертю, під час бойового зіткнення з противником, дані про те, що він знаходиться у полоні, відсутні, суд вважає наявними підстави для застосування до спірних правовідносин ч. 2 ст. 46 ЦК України та оголошення ОСОБА_3 померлим до спливу двох років від дня закінчення бойових дій.
Враховуючи конкретні обставини зникнення безвісті ОСОБА_3 - під час воєнного стану, здійснення противником штурмових дій позицій підрозділу, суд з урахуванням положень ч. 3 ст. 46 ЦК України вважає можливим оголосити ОСОБА_3 померлим від дня його вірогідної загибелі ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцем смерті вважати н.п. Червона Гора Бахмутського району Донецької області.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою йому необхідно оголосити особу померлою суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про оголошення ОСОБА_3 померлим.
Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.
Заходи забезпечення позову не застосовувались.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 46, 47 ЦК України, ст.ст.81, 89, 258-259, 263, 293, 305-309, 352, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Заяву  ОСОБА_1  про оголошення фізичної особи померлою -

задовольнити.
Оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , уродженця с. Вільховець Звенигородського району Черкаської області, померлим.
Днем смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати день вірогідної загибелі, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Місцем смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати н.п. Червона Гора Бахмутського району Донецької області, Україна.
Встановити, що смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала під час виконання завдання із забезпечення оборони держави, національної безпеки і оборони, відсічі і стримування широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України, пов`язана із проходженням військової служби та захисту Батьківщини під час дії правового режиму воєнного стану на всій території України, внаслідок протиправних дій збройних сил російської федерації.
Після набрання законної сили рішенням про оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України надіслати рішення суду до Звенигородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Українидля реєстрації його смерті та Звенигородської державної нотаріальної контори для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна ОСОБА_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Заінтересовані особи:
Звенигородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: провулок Віктора Погорілого, буд.1, м.Звенигородка, Черкаська область, 20202;
Міністерство оборони України, місцезнаходження: проспект Повітряних Сил, буд.6, м. Київ, 03168;
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;
Військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.
Повний текст рішення складено 01.05.2026 року.

Суддя Т.М. Кравченко

Присяжні О.В. Кравець

Л.Ю. Трохименко