Справа № 462/1731/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів та розірвання шлюбу, покликаючись на те, що з 2012 року, між сторонами було укладено шлюб. Від спільного проживання у сторін народилася дитина, яка проживає разом з позивачем. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Крім того, їй важко задовольняти потреби малолітньої доньки самій, оскільки відповідач не приймає участі в утриманні дітей та не сплачує аліменти, а тому, позивач змушена звернутись до суду з позовом. 
Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження разом з позовом та додатками, у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, які згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, які було повернуто до суду. Відзиву до суду направлено не було. 
Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.
Судом встановлено, що 23 червня 2012 року між сторонами було укладено шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 /а.с.16/.
Від шлюбу сторони мають спільну дитину: ОСОБА_3 , батьками якої згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , значаться ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 /а.с.17/.
У відповідності до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.
Ст. 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом беззаперечно встановлено, що сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечать інтересам як позивача, так і відповідача.
Крім того, згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 СК України кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів.
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до принципів 4, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків.
Враховуючи матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дитини, з метою забезпечення їй рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що є обов`язком відповідача як батька, суд вважає, що позов слід задовольнити.
Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення.
Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Внаслідок наведеного, оскільки відповідач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути у дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 /РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 / та ОСОБА_2 /РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 /, зареєстрований Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 23 червня 2012 року. 

Стягнути з ОСОБА_2 /РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 /, на користь ОСОБА_1 /РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 / аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_1 / в розмірі 10 000 /десять тисяч/ гривень щомісячно, з подальшою індексацією, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 березня 2026 року, та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах стягнення суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 /РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 /, у дохід держави 1331 / одна тисяча триста тридцять одна/ гривня 20 копійок судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів. 

Стягнути з ОСОБА_2 /РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 /, на користь ОСОБА_1 /РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 / одна тисяча триста тридцять одна/ гривня 20 копійок судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:      А.І. Ліуш