Справа № 509/4497/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі : 
головуючого судді Гандзій Д.М.
при секретарях Задеряка Г.М.
за участю представниці позивача ОСОБА_1 адвоката Тавлуй О.В.
відповідачки ОСОБА_2 

ВСТАНОВИВ :

22 серпня 2025 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить суд визнати приміщення (група приміщень), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36, 1 кв.м., спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 , визнати за ним та відповідачкою в рівних частках за кожним, право власності по 1/2 частці приміщень (група приміщень), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36, 1 кв.м. ; визнати за відповідачкою в порядку поділу майна подружжя право власності на автомобіль марки MAZDA, моделі CX -7, колір чорний, рік випуску 2010 рік, VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , припинивши своє право власності на це майно ; визнати за ним в порядку поділу майна подружжя право власності на автомобіль марки ГАЗ, моделі 24, колір чорний, рік випуску 1986 рік, VIN: НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , припинивши право власності відповідачки на це майно, мотивуючи це тим, що з 29.08.2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси від 27.11.2025 р. та в якому у них народилася малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Під час перебування у шлюбі сторонами придбано спірні приміщення (група приміщень), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36, 1 кв.м., а також транспортні засоби: автомобіль марки MAZDA, моделі CX -7, колір чорний, рік випуску 2010 рік, VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 та автомобіль марки ГАЗ, моделі 24, колір чорний, рік випуску 1986 рік, VIN: НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 .
Позивач стверджує, що вищевказане нерухоме майно набуто подружжям під час перебування у шлюбі за спільні кошти та є спільною сумісною власністю з приводу чого, сторони не дійшли згоди щодо їх поділу.
В судовому засіданні представниця позивача повністю підтримала позов, який просила задовольнити. 
Відповідачка в судовому засіданні визнала позовні вимоги в повному обсязі. 
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.08.2025 року позовну заяву було залишено без руху. 
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.09.2025 року було відкрито провадження у справі.
19 грудня 2025 року відповідно до Розпорядження Овідіопольського районного суду одеської області було здійснено повторний автоматизований розподіл справи.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.01.2026 року суддею Гандзій М.Д.  було прийнято до розгляду провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 березня 2026 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. 
Відповідач не надавала відзив на позовну заяву. Під час судового засідання Відповідач визнала позов у повному обсязі. 

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та додатково надані до позову докази, суд дійшов наступних висновків.

Між сторонами по справі 29 серпня 2018 року був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, про що було здійснено актовий запис № 45, що підтверджується виданим 29.08.2018 року Свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_5 , який був розірваний на підставі рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси від 27.11.2025 р. та в якому у них народилася малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

У період перебування у шлюбі на ім`я відповідачки було придбано приміщення (група приміщень), які знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 36, 1 кв.м. 
Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.07.2025 року № 437308030, вищевказане нерухоме майно зареєстроване на ім`я Відповідача 03.09.2024 року, на підставі: технічного паспорту (Витяг з ЄДЕССБ), серія та номер: TI01:6050-0526-3241-4018, виданого 06.08.2024 року, акту приймання-передачі, серія та номер: №91-3, виданого 08.08.2024 року, видавник: Обслуговуючий кооператив "ЖБК Щасливий будинок", ОСОБА_2 ; довідки про членство в кооперативі, виданої 12.11.2020 року, видавник: Обслуговуючий кооператив "ЖБК Щасливий будинок"; інший тип договору, Договір асоційованого членства, серія та номер: №06НЖ, виданий 10.11.2020 року, видавник: Обслуговуючий кооператив "ЖБК Щасливий будинок", ОСОБА_2 ; довідка про сплату членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі, виданої 08.08.2024 року, видавник: Обслуговуючий кооператив "ЖБК Щасливий будинок"; інший тип договору, Рішення виконавчого органу ОК "ЖБК Щасливий будинок", серія та номер: №1/91-3, виданий 07.08.2024 року, видавник: Обслуговуючий кооператив "ЖБК Щасливий будинок"; інший тип договору, Посвідчення про членство, серія та номер: № 06НЖ-91-3, виданий 08.08.2024 року, видавник: Обслуговуючий кооператив "ЖБК Щасливий будинок". 
Також у період перебування у шлюбі на ім`я відповідачки було придбано два транспортні засоби, а саме: автомобіль марки MAZDA, моделі CX -7, колір чорний, рік випуску 2010 рік, VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 та автомобіль марки ГАЗ, моделі 24, колір чорний, рік випуску 1986 рік, VIN: НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , які відповідно до поданих разом із позовною заявою свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів належать ОСОБА_2 . 
Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і ст. 368 ЦК Українни. 
Об?єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК). 
Тлумачення норм ст. 61 СК дозволяє дійти висновку, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.
Згідно зі ст. 63 СК - дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до частини першої статті 70 СК, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц та від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.
Як слідує з матеріалів справи, приміщення (група приміщень), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36, 1 кв.м., була придбана сторонами під час шлюбу, а тому належить їм на праві спільної сумісної власності, що не спростовано та не оспорюється відповідачкою.
Незалежно від того, на чиє ім`я було зареєстровано право власності, приміщення (група приміщень), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36, 1 кв.м., придбана у шлюбі належать обом з подружжя з часу її придбання і частки у праві власності, відповідно до ст. 70 СК є рівними.
Згідно ст. 69 СК, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Суб?єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
Відповідно до частин першої, другої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. 
Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Частиною 2 ст. 183 ЦК України передбачено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Частиною 3 ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
Транспортні засоби, зареєстровані на ім`я віповідачки, а саме автомобіль марки MAZDA, моделі CX -7, колір чорний, рік випуску 2010 рік, VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , та автомобіль марки ГАЗ, моделі 24, колір чорний, рік випуску 1986 рік, VIN: НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , придбані у шлюбі за спільні кошти подружжя, що також, не спростовано та не оспорюється відповідачкою та є спільною сумісною власністю подружжя. 
Позивач просить поділити транспортні засоби, придбані у шлюбі та зареєстровані на ім`я відповідачки, наступним чином: визнати за відповідачкою в порядку поділу майна подружжя право власності на автомобіль марки MAZDA, моделі CX -7, колір чорний, рік випуску 2010 рік, VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , припинивши його право власності на це майно та визнати за ним в порядку поділу майна подружжя право власності на автомобіль марки ГАЗ, моделі 24, колір чорний, рік випуску 1986 рік, VIN: НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , припинивши право власності відповідачки на це майно.
Відповідачка у судовому засіданні не заперечила проти поділу транспортних засобів таким чином, погодившись з їхньою ринковою вартістю, вказаною у позові.
Ринкову вартість автомобілів позивачем було визначено за допомогою онлайн-сервісу на сайті https://auto.ria.com, згідно якого середня ціна пропозиції на автомобіль тієї ж марки, моделі, року випуску та таким же об`ємом двигуна становить 10600 доларів США (MAZDA, моделі CX -7, колір чорний, рік випуску 2010 рік, VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ), що за офіційним курсом НБУ станом на 14.08.2025 р. становить 439370, 00 гривень та на автомобіль марки ГАЗ, моделі 24, колір чорний, рік випуску 1986 рік, VIN: НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_6 , становить 600 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.08.2025 р. становить 24870 гривень.
У відповідності до статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У пункті 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. 
Відповідно до висновків КЦС у складі ВС у постанові від 04.03.2021 року у справі №343/1294/18 набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Керуючись ст.ст. 3-7,10-13,18,11,76-83,89,95,133,141,174,175,177,193,194,213,228,229,241-246,258,259,263-268,272,273 ЦПК України, ст.ст. 8,9,60,61,63-65,68-71,93,97 СК України, ст.ст. 3,6,13,183,203-209,215,228,316,317,319,325,328,346,355-358,369,379,627 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 51,52 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ЄКПЛ, практикою ЄСПЛ, суд, -

ВИРІШИВ :

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності – задовольнити ;
2.Визнати приміщення (група приміщень), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36, 1 кв.м., спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 ;
3.Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП : НОМЕР_7 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП : НОМЕР_8 ) право власності по 1/2 частці за кожним - приміщень (група приміщень), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36, 1 кв.м. ; 
4.Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП : НОМЕР_8 ) в порядку поділу майна подружжя право власності на автомобіль марки MAZDA, моделі CX -7, колір чорний, рік випуску 2010 рік, VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , припинивши право власності на це майно ОСОБА_1 (РНОКПП : НОМЕР_7 ) ;
5.Визнати за  ОСОБА_1 (РНОКПП : НОМЕР_7 ) в порядку поділу майна подружжя право власності на автомобіль марки ГАЗ, моделі 24, колір чорний, рік випуску 1986 рік, VIN: НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , припинивши право власності на це майно ОСОБА_2 (РНОКПП : НОМЕР_8 ) ;
6.Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП : НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП : НОМЕР_7 ) судовий збір у розмірі 6006,20 грн. 

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 06.05.2026 р.

Суддя Гандзій Д.М.