ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/5872/25  Головуюча у першій інстанції Дорошинська В.Е.
Провадження № 33/819/91/26  Доповідач в апеляційній інстанції Батрак В.В. Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року Херсонський апеляційний суд під головуванням судді Батрака В.В., за участю секретаря Вершини І.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Калюжного С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02 квітня 2026 року, якою 

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на один рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за наступних обставин.
Так, ОСОБА_3 , 09.04.2025 року о 12-35 годині в м. Херсоні по вул. Острівська,5 керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці, підвищена жвавість, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, у встановленому законом порядку водій відмовився під час безперервної відеофіксації БК № 474698, 476926, 476936.
Своїми діями, ОСОБА_3 , порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).
Вищевказані дії ОСОБА_3 судом першої інстанції були кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_3  подав на неї апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована доводами про невідповідність висновків судді обставинам справи.
Зокрема, апелянт вказує на те, що від проходження огляду він не відмовлявся, а поліцейським висунув вимогу прибрати автомобіль з території блок-посту на чому наполягали військовослужбовці. Дану обставину в суді підтвердив свідок ОСОБА_4 , однак його показання не були взяті судом до уваги. Процес складання протоколу не було завершено через загрозу атаки БПЛА, а після того, як ситуація стала безпечною працівники поліції на місце складення протоколу не повернулися, що змусило його самостійно проходити освідування за результатами якого він не знаходився у стані наркотичного сп`яніння.
Крім того, на переконання апелянта, працівниками поліції було порушено процедуру огляду, передбачену ст. 266 КУпАП, оскільки огляд мав проводитися в присутності двох понятих або ж під безперервну відеофіксації. 
Заслухавши суддю-доповідача, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, перевіривши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП, встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». 
Так, відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння(крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 розділу І Інструкції). Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції).
Згідно із п. 7 зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 розділ ІІ Інструкції).
Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги вищевказаних законодавчих актів.
Так, допитаний в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_3 свою вину у вчиненому не визнав та повідомив про те, що, що 09.04.2025 року керував транспортним засобом «ВАЗ 2106» в м. Херсоні по вул. Острівська, його наздогнали працівники поліції зупинили та повідомили, що в нього не горить лампа стоп-сигналу, на що він повідомив, що відремонтує, після чого попросили пред`явити страховий поліс, на що він повідомив, що має лише у електронному вигляді. В подальшому працівники поліції повідомили йому про наявність ознак наркотичного сп`яніння та необхідність його відсторонення від керування транспортним засобом. Однак, оскільки транспортний засіб зупинено на блокпосту, військові повідомили про необхідність негайно його прибрати. Крім того, у зв`язку з наявністю в багажнику його автомобіля побутових газових балонів та каністр з бензином, він не міг залишити транспортний засіб. Він повідомив, що інша людина прибере автомобіль з блокпоста. Однак під час очікування було почуто звук, схожий на рух безпілотного літального апарату (дрона), у зв`язку з потенційною небезпекою всі присутні зайшли в укриття, а працівники поліції залишили місце події і не повернулися. Відразу після цього прибув його товариш, сів за кермо, він за власною ініціативою поїхав до медичного закладу, де здав необхідні аналізи для спростування припущень про стан наркотичного сп`яніння, на підтвердження долучено довідку №1955 та результат токсикологічного дослідження за №68, відповідно до яких результат негативний, наркотичних речовин в сечі не виявлено. Після чого, самостійно направився до патрульної поліції, де йому повідомлено про те, що немає необхідності в його присутності.
Разом з тим незважаючи на невизнання ОСОБА_3 вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, підтверджується наступними доказами, зібраними в порядку ст. 251 КУпАП, а саме: -протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 701532 від 09.04.2025, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_3 , адміністративного правопорушення, зокрема, останнім допущено порушення вимог п.2.5 згідно якого останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку, зокрема, відмовився надати документи, проїхати до медичного закладу, поводив себе агресивно, кричав; - направленням на огляд водія на стан сп`яніння від 09.04.2025 року відповідно до якого встановлено, що огляду не проводився; - відеофайлами з нагрудного відео реєстратора поліцейського, котрий здійснював оформлення вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних Правил дорожнього руху України. З якого вбачається, що після зупинки транспортного засобу «ВАЗ 2106», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_3 , він відмовляється надавати документи поліції, а надає військовим, які перебувають на блокпосту і каже військовим, що документи поліцейським не надасть, бо вони не воюють, що лампочка стоп-сигналу перегоріла тільки зараз, а страховий поліс є в наявності, однак залишився вдома, що вживав лише чай та каву. Поліцейським оголошується про наявність ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_3 та пропонується проїхати до медичного закладу, на що він вимагає від поліцейських скласти розписку без якої він в лікарню відмовляється їхати. В подальшому від підпису в протоколі також відмовляється. Тобто, вбачається, що на вимогу пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння, останній відмовився, що кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних Правил дорожнього руху України. Суддя звертає увагу, що такий відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини, є доказом, котрий може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України, про що констатовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі № 678/991/17, адміністративне провадження № К/9901/6128/18; - довідкою з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» від 10.04.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_3 посвідчення водія отримував; - рапортом інспектора взводу №2 роти № 1 батальйону про виявлення факту правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення, за своїм змістом, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений, відповідно до ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, в ньому зазначена дата і час його складення, обставини вчинення адміністративного правопорушення (суть правопорушення), з посилання на конкретний пункт ПДР та статтю КУпАП, порушення якого інкримінується ОСОБА_5 і відповідальність за вчинення якого, передбачена КУпАП. 
Якість з запису з боді-камери поліцейського є належної якості, такою, яка дає змогу відтворити події, зазначені в протоколі про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підтверджує їх. Згідно цього відеозапису жодного тиску чи примусу з боку співробітників поліції на ОСОБА_5 з метою примушення до проходження медичного огляду чи відмови від його проходження, визнання ним вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не вбачається.
Щодо посилання   ОСОБА_3 про те, що він від проходження огляду він не відмовлявся, а поліцейським висунув вимогу прибрати автомобіль з території блок-посту на чому наполягали військовослужбовці, апеляційний суд зазначає про наступне.
Як вбачається з відеофайлів, які в тому числі були досліджені судом першої інстанції ОСОБА_3 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, який був зупинений працівниками поліції. Далі, попри законну вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_3 спочатку висловив категоричну відмову, а згодом під різними вимогами уникав проходження на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Крім того, відмовлявся надавати документи для перевірки та вів себе агресивно. Такі активні дії ОСОБА_3 , як працівниками поліції, так і судом першої інстанції цілком слушно були розцінені, як свідоме намагання ухилитися від встановленої процедури медичного огляду.
Цілком слушно судом першої інстанції не були взяті до уваги і показання свідка  ОСОБА_4 , оскільки показаннями цього свідка, як не підтверджуються, так і не спростовуються обставини вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується. 
Не спростовує наявність діях ОСОБА_3 інкримінованого йому адміністративного правопорушення і наданням ним до суду копій медичних документів, зокрема копії довідки 1955 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно якої у ОСОБА_3 ознак наркотичного сп`яніння не виявлено, оскільки останньому інкримінується саме порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР), відповідальність за, що передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, проходження такого огляду суперечить вимогам розділу I п. 7 наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що порядку направлення водія на медичний огляд в заклад охорони здоров`я та розділу II п. 9 цієї інструкції щодо строків проходження такого огляду, які не повинні перевищувати 2 години з моменту виявлення підстав для його проведення, а саме такі підстави, згідно матеріалів провадження виникли о 12 годині 35 хвилин 09.04.2025 року, а огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_3 з закладі охорони здоров`я було проведено 09.04.2025 року о 15 годині 15 хвилин.
Щодо посилання апелянта про порушення працівниками поліції порядку огляду, суд апеляційної інстанції вказує, що відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Як вбачається з матеріалів провадження працівниками поліції в повному обсязі були виконані вимоги ст. 266 КУпАП. Під час огляду ОСОБА_3 працівниками поліції, для його фіксації, були застосовані штатні спеціальні технічні засоби фіксації про що, в тому числі, зазначено і в протоколі про адміністративне правопорушення із зазначенням номерів таких засобів. 
Інші обставини, зазначені в апеляційній скарзі були відомі суду першої інстанції під час розгляду провадження та цілком враховані ним при постановленні відповідного процесуального рішення.
На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, правильно враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки вчиненого і ступінь вини ОСОБА_3 та вірно зроблено висновок про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Невизнання ОСОБА_3 вини апеляційний суд розуміє як його намагання уникнути адміністративної відповідальності за вчинене.
Істотних порушень вимог КУпАП під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає. 
Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а отже апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а підстави для скасування оскаржуваної постанови суду, відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02 квітня 2026 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік – без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ХЕРСОНСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В.БАТРАК