ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року	м. Львів	Справа № 921/152/25	

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого судді: Галушко Н.А. 
суддів Желіка М.Б.
Орищин Г.В. 

без виклику учасників процесу 

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" від 16.02.2026 (вх. №ЗАГС 01-05/433/26) 
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.08.2025 (повне рішення складено та підписано 11.02.2026, суддя Боровець Я.Я.)
у справі № 921/152/25
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", просп. Перемоги, 65, м.Київ
до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бандери 45", просп. Бандери, 45, м. Тернопіль 
про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 29 905,02 грн.

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції
На розгляд Господарського суду Тернопільської області подано позов Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бандери 45" про стягнення збитків у розмірі 29 905,02 грн, з яких: 12 827,52 грн сума страхового відшкодування та 17 077,50 грн сума несплачених страхових платежів згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту №FO-01440113 від 16.11.2022.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №FO-01440113 виплатило власнику застрахованого автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , страхове відшкодування в розмірі 12 827,52 грн за механічні пошкодження автомобіля, отримані внаслідок падіння на транспортний засіб снігу з льодом з житлового будинку, що перебуває в обслуговуванні у ОССБ "Бандери 45".
Відтак, позивачем набуто права вимоги до відповідача щодо стягнення спірної суми збитків, сплаченої Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" ОСОБА_1 в межах страхових договірних правовідносин між ними, внаслідок настання страхового випадку.
Крім того, заявник вказує, що сума несплачених страхових платежів згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту №FO-01440113 від 16.11.2022 становить 17 077,50 грн.
Отже, загальний розмір збитків, який не відшкодовано відповідачем становить 29 905,02 грн.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 06.08.2025 у справі №921/152/25 відмолено в задоволенні позову.
Рішення суду мотивоване тим, що матеріали позовної заяви не підтверджують спричинення саме відповідачем майнової шкоди власнику автотранспортного засобу, а містять лише не підтверджену, не перевірену інформацію, внаслідок якої страхова компанія (позивач), на припущеннях, дійшла до помилкового висновку про наявність вини відповідача у завданні майновоїшкоди.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" подано апеляційну скаргу від 16.02.2026 (вх. №ЗАГС 01-05/433/26), в якій просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.08.2025 у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги. 
Скаржник зазначає, що сума несплаченого страхового платежу за договором добровільного страхування наземного транспорту № FO- 01440113 в розмірі 17077 грн 50 коп є доходом, який ПРАТ «СГ «ТАС» могло б реально одержати за звичайних обставин, якби протиправні дії відповідача не порушили право позивача на отримання такого платежу.
Вважає, що ОСББ «БАНДЕРИ 45» зобов` язане забезпечувати управління будинком № 45 по вул. Бандери у м. Тернополі, забезпечити його належні експлуатацію та утримання, забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, здійснювати технічне обслуговування внутрішньобудинкових мереж і є належним відповідачем у справі, який має відшкодовувати майнову та моральну шкоду, яка завдана внаслідок неналежного виконання своїх обов` язків із управління
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бандери 45" не скористалось своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Процесуальні дії суду у справі.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2026, вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді (судді - доповідача) Галушко Н.А., суддів Орищин Г.В. та Желіка М.Б.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" від 16.02.2026 (вх. №ЗАГС 01-05/433/26) на рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.08.2025 у справі №921/152/25, розгляд справи вирішено проводити без повідомлення учасників за наявними у справі матеріалами.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
16.11.2022 між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" (Страховик) та ОСОБА_1 (Страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №FO01440113 "ЄВРОКАСКО 5 ЗІРОК".
Предметом Договору є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом VOLKSWAGEN TIGUAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 .
Як стверджує позивач, 29.11.2022 в місті Тернополі по вул. Бандери 45 сталася страхова подія - падіння снігу з льодом з даху житлового будинку на припаркований транспортний засіб, що призвело до механічного пошкодження.
Того ж дня, 29.11.2022 ОСОБА_1 , як власник пошкодженого автомобіля звернувся до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області із заявою про те, що було пошкоджено його транспортний засіб внаслідок падіння снігу з льодом із даху будинку за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчить пояснення інспектора УПП в Тернопільські області ДПП лейтенанта поліції Гайдамаки Ольги Миколаївни.
Страхувальник 29.11.2022 (дата складання 30.11.2022) звернувся до позивача із відповідною заявою, в якій зафіксовано пошкодження капота автомобіля, про настання страхового випадку.
Позивачем визнано факт пошкодження автомобіля та визнано вказану подію страховим випадком, про що складено страховий акт №21481/44/922 від 30.11.2022.
Згідно з розрахунком суми страхового відшкодування розмір страхового відшкодування становить 29 905,02 грн.
На підставі рахунку на оплату №89 від 29.11.2022 позивач сплатив страхове відшкодування на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерман Авто Тернопіль" у розмірі 12 827,52 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №303297 від 02.12.2022.
Окрім цього, позивач зазначає, що сума несплачених страхових платежів згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту №FO-01440113 становила 17077,50 грн, у зв`язку з чим загальний розмір збитків, яких зазнало ПрАТ "СГ "ТАС", що підлягає стягненню з відповідача становить 29 905,02 грн.
Оскільки управління будинком за адресою АДРЕСА_1 здійснює ОСББ «Бандери 45», про що свідчить лист/відповідь Тернопільської міської ради №29560-Ф/2024 від 21.11.2024, вважає його належним відповідачем.
Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України ( далі – ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).
16.11.2022 між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" (Страховик) та ОСОБА_1 (Страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №FO01440113 "ЄВРОКАСКО 5 ЗІРОК".
29.11.2022 в АДРЕСА_1 сталася страхова подія - падіння снігу з льодом з даху житлового будинку на припаркований транспортний засіб, що призвело до механічного пошкодження.
Того ж дня, 29.11.2022 ОСОБА_1 , як власник пошкодженого автомобіля звернувся до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області із заявою про те, що було пошкоджено його транспортний засіб внаслідок падіння снігу з льодом із даху будинку за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчить пояснення інспектора УПП в Тернопільські області ДПП лейтенанта поліції Гайдамаки Ольги Миколаївиа.
29.11.2022 Страхувальник звернувся до позивача із відповідною заявою про настання страхового випадку.
Позивачем визнано факт пошкодження автомобіля та визнано вказану подію страховим випадком, про що складено страховий акт №21481/44/922 від 30.11.2022.
В подальшому, ПрАТ "СГ "ТАС" виконав зобов`язання перед своїм страхувальником за Договором та сплатив страхове відшкодування в сумі 12 827,52 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №303297 від 02.12.2022.
Окрім того, сума несплачених страхових платежів згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту №FO-01440113 становила 17077,50 грн, у зв`язку з чим загальний розмір збитків, яких зазнало ПрАТ "СГ "ТАС" та підлягає стягненню з відповідача становить 29 905,02 грн.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до вищезазначених статей відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Відтак страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.
Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.
Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Суброгація є одним із видів уступки права, який полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов`язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду.
При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого.
Аналогічну правову позицію наведено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17 та від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц, від 05.06.2018 у справі №910/7449/17.
Таким чином, у ПрАТ "СГ "ТАС" у зв`язку з виплатою страхового відшкодування в сумі 12 827,52 грн виникло право вимоги (суброгація) до особи, відповідальної за заподіяні збитки, яке останнім було реалізоване шляхом звернення до ОСББ «Бандери 45».
Разом зтим, для правильного вирішення питання щодо стягнення у порядку суброгації (відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування", статті 993 ЦК України) суми завданої шкоди, важливим є встановлення особи, відповідальної за заподіяння шкоди.
Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди містяться у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Водночас, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування завданої шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, подані позивачем в підтвердження того, що саме ОСББ «Бандери 45» є належним відповідачем, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та зазначає наступне.
Як вбачаєтеся із пояснень ОСОБА_1 від 29.11.2022, наданих інспектору УПП в Тернопільській області (а.с. 9), останній помітив, що на його припаркований автомобіль, а саме на капот, з даху будинку впав сніг з льодом, внаслідок чого пошкоджено кришку капота. При цьому, машина була припаркована у м. Тернополі на вул. Бандери 45, тобто на прибудинковій території, що належить ОСББ «Бандери 45».
Окрім того, в матеріалах справи містяться заява про страховий випадок від 29.11.2022 та акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 29.11.2022. якими встановлено пошкодження капота автомобіля.
Крім того, позивачем долучено фотографії пошкодження автомобіля ДНЗ НОМЕР_2 з місця, де відбувся страховий випадок.
Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, такі фотографії лише фіксують пошкодження автомобіля, але не підтверджують того факту, що дані пошкодження виникли саме внаслідок неправомірних дій ОСББ. 
З вказаних фотографій не можливо встановити дату та час їх створення, незрозуміло де відбулась страхова подія, відсутня фотофіксація отриманих пошкоджень в зближеному ракурсі.
Більше того, як вірно зауважив суд першої інстанції, пояснення від 29.11.2022, складено без залучення представника ОСББ і не містить інформації щодо наявності снігу з льодом біля пошкодженого автомобіля, хоч і зазначається про це.
Господарським процесуальним кодексом України закріплені основні засади господарського судочинства, зокрема у силу принципів рівності, змагальності та диспозитивності (статті 7, 13, 14 ГПК України) обов`язок з доведення обставин, на які посилається сторона, покладається на таку сторону.
Частиною першою статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
При цьому, відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі статтею 77 ГПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 ГПК України).
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Колегія суддів звертає увагу на те, що із внесенням 17.10.2019 змін до ГПК України його статтю 79 ГПК України викладено у новій редакції, чим фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".
Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Іншими словами, тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Одночасно статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Близький за змістом висновок викладений у низці постанов Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 08.07.2021 у справі 915/1889/19, від 15.07.2021 у справі №916/2586/20.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не доведено належними та допустимими доказами в чому полягає протиправна поведінка відповідача та причинно- наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та наслідком (характером пошкодження та самим фактом пошкодження автомобіля), 
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування постановленого рішення.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Обов`язок судів обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.08.2025 у справі №921/152/25 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення немає.
Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд 

ПОСТАНОВИВ :
1. В задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" від 16.02.2026 (вх. №ЗАГС 01-05/433/26) відмовити.
2. Рішення Господарського Тернопільської області від 06.08.2025 у справі №921/152/25 залишити без змін. 
3. Витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційнї інстанції залишити заскаржником.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.
5. Справу повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.
Повний текст постанови складено 04.05.2026.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.