454/1082/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" квітня 2026 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника відділення поліції №2 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РПОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , учасника бойових дій за ч.1 ст.130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

13.03.2026 року близько 12.20год. на автодорозі у м.Сокаль по вул.Шептицького 121 Шептицького району, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.
В судовому засіданні ОСОБА_1 надав заперечення щодо протоколу, також пояснив, що поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння проте жодних ознак у нього не було. Йому не роз`яснили що за відмову від проходження огляду також настає відповідальність. Більше того, він вказав що вживає медичні препарати проте поліцейські запевнили що прилад може зафіксувати позитивний результат, коли водій погодився пройти огляд то йому сказали що вже складають протокол за відмову від проходження огляду. Після цього він поїхав у медичний заклад щоб пройти огляд проте в лікарні в амбулаторії вже не приймали аналізів тому він поїхав у відділення поліції щоб пройти там огляд однак поліцейські сказали що пізно бо пройшло вже багато часу, на його вимогу дали продути прилад драгер і той показав 0,00% проте жодної роздруківки з тесту йому не надали. Також долучено із медичної картки стаціонарного хворого №3132 КНП «Сокальська РЛ» з якого встановлено що з кінця березня та початок квітня він перебував у неврологічному відділенні оскільки має травми внаслідок вогнепального поранення та хворіє тривало, із результатів сечі та крові не вбачається вмісту алкоголю.
Дослідивши матеріали справи та надані пояснення судом встановлено наступне.
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, відповідно до ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи на стан сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Вказані положення Закону повністю узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Так враховуючи, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Відповідно до п.п. 3, 4 розділу ІІІ Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
На підтвердження вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП суду надано протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, акт огляду на стан сп`яніння, направлення на огляд в медичний заклад, відеозапис, довідки.
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.
Суд не має права перебирати на себе визначений ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на орган поліції.
Поряд з цим, з відеозапису, що долучений до матеріалів справи та був переглянутий в судовому засіданні встановлено, що на такому відображено лише три фрагменти з події, які відбувалися того вечора.
Дослідивши вказаний відеозапис судом встановлено, що підставою зупинки ОСОБА_1 став несправний ліхтар. Поліцейський вказує, що знає водія, оскільки часто приїжджали за його адресою на вирішення побутових сварок. Інший поліцейський також впізнає водія, вказує на причину зупинки та те що його напарник вбачає у водія ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук та пропонує пройти огляд на місці події. Водій відповідає «та нашо» проте поліцейські пропонують проїхати у медичний заклад тоді ж водій відповідає «то я продую» однак поліцейські вказують що ви ж тільки що відмовилися. ОСОБА_1 запевняє що не вживає алкоголю бо проходить курс лікування зубів та приймає знеболювальні проте поліцейський вказує що коли прибував на виклики за його адресою то він неодноразово перебував в стані алкогольного сп`яніння тому є підстави вважати що і на момент зупинки він також перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Водій знову погоджується пройти огляд та місці події «та давай» однак поліцейський вказує що перед тим він відмовлявся пройти, водій каже «та нашо то все» зазначає що за кілька днів їде назад в частину. Варто також зазначити що фіксація події починається у 12год 21хв 51сек та вже станом на 12год 26хв 20сек йому водієві вже було зачитано його права та обов`язки та розпочато складання протоколу.
Також матеріали справи містять розбіжності щодо ознак сп`яніння водія оскільки в протоколі зазначено: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів а на відео поліцейським перелічено зовсім інші ознаки: почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук та підстави вважати що водій у стані алкогольного сп`яніння.
Дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, слід визнати, що вони є суперечливими, а тому не можуть бути розцінені як такі, що беззаперечно вказують на доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
В свою чергу, слід наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності.
У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає обережності дій суду при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.
З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відтак, суд дійшов до висновку, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст.ст. 247, 283,284 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд -
П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина