Справа № 449/786/21
Провадження № 1-кп/445/71/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 

за участю прокурора ОСОБА_3 

обвинувачено ОСОБА_4 

захисника ОСОБА_5 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочів обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12022141450000122 від 08.09.2022, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Розсохи Перемишлянського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , близько 05 год. 00 хв. 25 серпня 2022 року перебуваючи поблизу території господарства, що за адресою: АДРЕСА_2 побачив легковий автомобіль червоного кольору марки «ВАЗ» модель «21093». ОСОБА_6 , в рамках раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та діючи з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, через незамкнені на замок передні ліві двері проник у автомобіль червоного кольору марки «ВАЗ» модель «21093» з д.н.з. НОМЕР_1 , користувачем якого являється ОСОБА_7 , жителька АДРЕСА_3 , звідки повторно, таємно (за відсутності інших осіб) викрав: гаманець жіночий рожевого кольору, вартістю 100 грн. з банківськими картками та грошовими коштами в сумі 300 доларів США (відповідно до курсу НБУ станом на 25.08.2022 становить 10 950 гривень), який знаходився на передній панелі автомобіля; антиблікові сонцезахисні окуляри, що знаходились в футлярі чорного кольору на передній панелі автомобіля, вартістю 400 грн.; фм-модулятор з маркуванням «Grand CAR FM TRANSMITTER» чорного кольору, вартістю 360 грн. (згідно товарознавчої експертизи № 3036/22 від 26.10.2022), який знаходився в прикурювачі автомобіля. Викрадені речі ОСОБА_6 поклав у рюкзак, який приніс з собою, після чого покинув місце скоєння злочину і розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_6 завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 11 810 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті. Розкаюється у вчиненому, просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покладається на розсуд суду, однак просить на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Вказала, що завдана їй обвинуваченим ОСОБА_4 матеріальна та моральна шкода повністю відшкодована останнім.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 4 ст.185 КК України, оскільки такий вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.
Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, перебуває на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які згідно з вимогами ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено. 
За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини, за яких вчинене діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , характер умисних дій обвинуваченого, ступінь тяжкості злочину, його поведінку після вчинення злочину, заяву потерпілої, яка не має претензій до останнього, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому повинно бути пов`язано з позбавленням волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.
Разом з цим, враховуючи фактичні обставини справи, беручи до уваги наведені обставини в сукупності, ставлення обвинуваченого до вчиненого, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше згідно ст. 89 КК України не судимий, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання і вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки. Крім того, судом ураховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України та заяву потерпілої, яка немає претензій до обвинуваченого.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слід залишити без розгляду, оскільки шкоду відшкодовано в добровільному порядку та претензій потерпіла до обвинуваченого не має.
Згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку - 18.05.2026. 
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 220,00 грн.
Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Золочівський районний суд Львівської області.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя               ОСОБА_1