СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року м. Харків Справа № 904/6560/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Демідова П.В., суддя Мартюхіна Н.О.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-Компані» (вх.№6896) про ухвалення додаткового рішення у справі №904/6560/25
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМОРА» (вх.№960Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 01.04.2026 та на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 16.04.2026 у справі №904/6560/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМОРА» (03061, м. Київ, вул. Миколи Шепелєва, буд. 6)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-Компані» (52005, Україна, територіальна громада Слобожанська, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., комплекс будівель та споруд (колишня Слобожанська с/р), будинок 17)
про стягнення коштів
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-Компані» (52005, Україна, територіальна громада Слобожанська, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., комплекс будівель та споруд (колишня Слобожанська с/р), будинок 17) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМОРА» (03061, м. Київ, вул. Миколи Шепелєва, буд. 6)
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ: 
Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛМОРА» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-Компані», в якій просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-Компані» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМОРА» кошти у розмірі 469964,78 грн та здійснити розподіл судових витрат.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2025 матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМОРА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона Компані» про стягнення 469964,78 грн постановлено направити за виключною підсудністю до Господарського суду Харківської області після закінчення строку на її оскарження.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Крона Компані» звернулось із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМОРА», в якому просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМОРА» на свою користь кошти у розмірі 481944,92 грн.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.04.2026 у справі №904/6560/25 у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМОРА» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-Компані» неустойку у розмірі подвійної плати за користування приміщенням (подвійний розмір основної орендної плати) за час прострочення повернення приміщення орендодавцю в сумі 481944,92 грн за період з 01 по 31 січня 2025 року, а також судовий збір у розмірі 5783,34 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 16.04.2026 у справі №904/6560/25 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-Компані» про ухвалення додаткового рішення (вх.№ 8172/26 від 06.04.2026) задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМОРА» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-Компані» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн, в іншій частині заяви відмовлено.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.06.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМОРА» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 01.04.2026 у справі №904/6560/25 залишено без змін, додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 16.04.2026 залишено без змін.
22.06.2026 від ТОВ «Крона-Компані» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх.№6896), в якій представник відповідача за первісним позовом просить долучити докази щодо витрат, які понесені ТОВ «Крона-Компані» на професійну правничу допомогу під час апеляційного провадження у справі №904/6560/25; ухвалити додаткове судове рішення щодо розподілу судових витрат та стягнути з ТОВ «АЛМОРА» на користь ТОВ «Крона-Компані» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн.
В обґрунтування заяви представник відповідача за первісним позовом зазначає, що адвокатом Пірус Л.О. була надана правова допомога ТОВ «Крона-Компані» при апеляційному перегляді справи №904/6560/25, на підставі договору №11-07/24 про надання правничої (правової) допомоги від 11.07.2024 та додаткової угоди №9 від 18.05.2026 до нього.
Так, заявник зазначає, що пунктом 3.2 договору про надання правничої допомоги передбачено, що гонорар фіксується в додатковій угоді для кожної справи. Додатковою угодою №9 сторони погодили фіксовану суму гонорару в розмірі 15000,00 грн за апеляційний перегляд даної справи, оплата послуг проведена 19.06.2026. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2026 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-Компані» про ухвалення додаткового рішення у справі №904/6560/25 до розгляду без повідомлення учасників справи; встановлено іншим учасникам справи строк для надання письмових пояснень або заперечень з приводу заяви з доказами надсилання їх копії заявнику до 26.06.2026.
26.06.2026 від ТОВ «АЛМОРА» надійшли заперечення на заяву ТОВ «Крона-Компані», в яких позивач за первісним позовом просить відмовити в її задоволенні. Вказані заперечення обґрунтовані, зокрема, тим, що в штаті ТОВ «Крона-Компані» наявна посада, на яку покладено функціональні обов`язки, пов`язані з захистом компанії в судах, залучення додаткового фахівця є власною ініціативою заявника, а тому ці витрати, на переконання ТОВ «Алмора», не відповідають критерію необхідності. ТОВ «АЛМОРА» також зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу у сумі 15000,00 грн, не є співмірним, адже в суді апеляційної інстанції відбулось лише одне засідання, в якому активну участь приймала саме особа, яка здійснювала самопредставництво.
Розпорядженням Східного апеляційного господарського суду від 01.07.2026 у зв`язку з відпусткою судді Білоусової Я.О. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №904/6560/25. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01. 07.2026 для розгляду заяви визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Демідова П.В., суддя Мартюхіна Н.О.
Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
У частині третій статті 123 ГПК України унормовано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частинами першою-другою статті 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Однак, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Крона Компані» навело попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, який складається з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн
Частиною 8 ст.129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У судовому засіданні 16.06.2026 до закінчення судових дебатів відповідач за первісним позовом повідомив, що докази понесення судових витрат (на правничу допомогу) в суді апеляційної інстанції будуть подані в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 129 ГПК України.
22.06.2026 від ТОВ «Крона Компані» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення з доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції відповідачем за первісним позовом надано: договір про надання правничої допомоги №11-07/24 від 11.07.2024; тарифи на послуги (додаток 1 до договору); форму акта приймання-передачі наданих послуг (додаток 2 до договору); додаткову угоду №9 від 18.05.2026; звіт про надану правничу (правову) допомогу від 17.06.2025; рахунок на оплату №7 від 17.06.2026; платіжну інструкцію №99765071 на суму 15000,00 грн від 19.06.2025.
Дослідивши надані ТОВ «Крона-Компані» докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила таке.
11.07.2024 між ТОВ «Крона-Компані» та адвокатом Пірус Л.О. укладено договір про надання правничої допомоги №11-07/24 від 11.07.2024 (далі – договір).
Відповідно до п.1 договору його предметом є, зокрема, представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Цим же пунктом договору передбачено, що надання клієнту професійної правничої допомоги, здійснюється у наступних формах, але не виключно: консультації, підготовка матеріалів справи, збирання доказів та здійснення інших необхідних дій для подачі заяв по суті справи; участь в судових засіданнях та представництво клієнта в суді.
Пунктом 3.1 договору встановлено, що гонорар - винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів професійної правничої допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором та або додатковими угодами до нього.
Гонорар складається з суми вартості послуг та об`єму наданої професійної правничої допомоги, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатку 1 до цього договору та фіксується в додатковій угоді для кожної справи. Сторони також можуть узгодити фіксований розмір гонорару за окремим видом правової допомоги, а також «гонорар успіху», про що обов`язково має бути зазначено в додатковій угоді (пункт 3.2 договору)
Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт (пункт 3.3 договору).
Пунктом 4.1 договору закріплено, що договір укладено на невизначений строк та набуває чинності з дати його підписання сторонами.
Відповідно до п. 1 додаткової угоди №9 від 18.05.2026 (далі – додаткова угода) на підставі наданого в усній формі завдання адвокат здійснюватиме представництво інтересів клієнта під час апеляційного оскарження рішення від 01.04.2026 та додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 16.04.2026 у справі та розгляду апеляційної скарги у Східному апеляційному господарському суді.
Сторони дійшли згоди про застосування до правовідносин з виконання адвокатом завдання, вказаного в пункті 1 даної додаткової угоди, положень пункту 3.2 договору про надання правничої допомоги та вирішили встановити фіксований розмір гонорару адвоката за виконання цього завдання, який складає 15000,00 гривень та не залежить від досягнення чи недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт, за наслідками виконання завдання (пункт 2 додаткової угоди).
Пунктом 3 додаткової угоди сторони домовились, що гонорар має бути сплачений клієнтом адвокату не пізніше 10 (десяти) календарних днів з моменту затвердження звіту та підписання акту наданих послуг.
Також, на підтвердження розміру заявлених до стягнення витрат на правову допомогу до матеріалів додано підписаний сторонами та скріплений печаткою ТОВ «Крона-Компані» звіт про надану правничу (правову) допомогу від 17.06.2026 (далі – звіт).
Відповідно до звіту, адвокатом Пірус Л.О. у відповідності з умовами додаткової угоди №9 до договору №11-07/24 про надання правничої допомоги від 11.07.2024 клієнту були надані послуги правничої допомоги з представництва інтересів клієнта ТОВ «Крона-Компані» під час апеляційного провадження у справі №904/6560/25 за період з 18 травня по 16 червня 2026 року, а саме: аналіз апеляційної скарги ТОВ «АЛМОРА» на рішення від 01.04.2026 та додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 16.04.2026 у справі №904/6560/25; аналіз рішення Господарського суду Харківської області від 01.04.2026; аналіз додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 16.04.2026; формування правової позиції - опрацювання документів по провадженню для обґрунтування змісту відзиву на апеляційну скаргу, узгодження правової позиції з клієнтом; складання тексту відзиву на апеляційну скаргу та подання відзиву на апеляційну скаргу; вивчення клопотання ТОВ «Алмора» про поновлення строків та долучення доказів, підготовка та подання заперечення на клопотання; участь у судовому засіданні з апеляційного перегляду рішення та додаткового рішення Господарського суду Харківської області по справі № 904/6560/25 (з врахуванням часу очікування засідання) 16.06.2026 р. Остаточний розмір гонорару за правничу допомогу клієнту під час апеляційного оскарження рішення від 01.04.2026 та додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 16.04.2026 у справі №904/6560/25 та розгляду апеляційної скарги у Східному апеляційному господарському суді є фіксованим у розмірі 15000,00 грн.
Звіт від 17.06.2026 підписаний сторонами, містить детальний перелік наданих адвокатом послуг. Також, у звіті погоджена фіксована оплата праці адвоката за представництво інтересів ТОВ «Крона-Компані» за апеляційний перегляд справи №904/6560/25.
Отже, адвокатом на підтвердження понесення відповідних витрат на правничу допомогу надано докази, які дозволяють встановити як дійсну домовленість сторін щодо розміру адвокатського гонорару, так й факт понесення таких витрат та їх необхідність, що є визначальним при вирішенні судом питання про розподіл таких витрат.
Вказані обставини свідчать про документальне підтвердження надання адвокатом Пірус Л.О. відповідачу за первісним позовом правової допомоги в межах господарської справи №904/6560/25 в суді апеляційної інстанції.
Що стосується заперечень позивача за первісним позовом з приводу того, що залучення додаткового фахівця в даному випадку не відповідає критерію необхідності витрат, а отже вони не підлягають відшкодуванню за рахунок іншої сторони колегія суддів зауважує, що положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Наявність у юридичної особи штатного працівника, який здійснює самопредставництво, не обмежує право сторони додатково залучити адвоката та не суперечить нормам чинного законодавства, як і не обмежує право такої сторони на компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, але за умови, що такі витрати є реальними, обґрунтованими та співмірними зі складністю справи.
За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
За змістом положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Відповідно до ч.5, 6 ст.126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень ч.5 ст.126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.
Водночас, визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі ««Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.
Подібна правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 01.09.2023 у справі №924/232/22, від 15.08.2023 у справі №910/4631/22 та від 19.01.2022 у справі №910/789/21, а також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №910/9916/17.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
У ч. 4 ст.129 ГПК України визначено загальне правило розподілу судових витрат, відповідно до якого інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Однак, у ч. 5 ст.129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Згідно з ч. 5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.4 ст.129 ГПК України, також визначені положеннями ч. 6, 7, 9 ст.129 цього Кодексу.
Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст.129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.
Східний апеляційний господарський суд зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.
Колегія суддів зазначає, що доказів неспівмірності понесених заявником витрат на правову допомогу позивач за первісним позовом не надав, а виключно декларативне заперечення ним розміру заявлених ТОВ «Крона-Компані» до відшкодування витрат, засноване на власній оцінці вартості наданих відповідачеві послуг з правової допомоги, не може бути підставою для їх зменшення.
Інші наведені ТОВ «АЛМОРА» у запереченнях доводи не можуть бути підставою для відмови ТОВ «Крона-Компані» у відшкодуванні витрат на правничу допомогу, оскільки позивач за первісним позовом, звертаючись з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 01.04.2026 та на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 16.04.2026 у справі №904/6560/25, усвідомлював правові наслідки такого звернення, зокрема щодо необхідності відшкодування іншій стороні судові витрати, у разі незадоволення його апеляційної скарги.
Отже, дослідивши надані відповідачем за первісним позовом докази, оцінивши його витрати з урахуванням усіх аспектів справи, беручи до уваги складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг наданих представником ТОВ «Крона-Компані» послуг з надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що розмір витрат на правничу допомогу є обґрунтованим, розумним та співмірним з предметом спору, ціною позову та складністю справи.
За таких обставин, заява відповідача за первісним позовом про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню повністю, з покладенням на позивача за первісним позовом витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 15000,00 грн.
Керуючись статтями 126, 129, 232, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, 

ПОСТАНОВИВ:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-Компані» (вх.№6896) про ухвалення додаткового рішення у справі №904/6560/25 задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМОРА» (03061, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИКОЛИ ШЕПЕЛЄВА, будинок 6, код ЄДРПОУ 39946536) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-Компані» (52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, територіальна громада Слобожанська, комплекс будівель та споруд (колишня Слобожанська с/р), будинок 17, код ЄДРПОУ 32759456) 15000,00 грн витрат на правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов 

Суддя П.В. Демідова 

Суддя Н.О. Мартюхіна