Справа № 464/3034/26
пр.№ 2/464/2443/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2026 року Сихівський районний суд м.Львова в складі: 

головуючої – судді - БЕСПАЛЬОК О.А.,
секретар судових засідань – БРИНОШ А.Я.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «ПРОФІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
В С Т А Н О В И В :
ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором №Z02.00205.004889460 від 07 лютого 2019 року у розмірі 55874 грн. 43 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 27471 грн. 93 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 8876 грн. 71 коп., заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту в розмірі 19525 грн. 79 коп., судовий збір в розмірі 2662 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Позов мотивує тим, що 07 лютого 2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 укладено договір кредиту №Z02.00205.004889460. Відповідно до умов договору кредиту, банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 34917 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування)і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Банк свої зобов`язання за кредитом виконав у повному обсязі, позичальник зобов`язань не виконала. У зв`язку з невиконанням зобов`язання у відповідачки, станом на 19 грудня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 55874 грн. 43 коп., зокрема: заборгованість за основним боргом 27471 грн. 93 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 8876 грн. 71 коп., заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту 19525 грн. 79 коп. 19 грудня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу №19/12-2023 за яким АТ «Ідея Банк» відступає, а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк». Права вимоги, які відступає клієнт фактору відступаються в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея банк» та визначені в реєстрі боржників. 22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» і ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» був укладений договір факторингу №22/12-2023. Відповідно до укладеного договору факторингу позивач є новим кредитором відповідачки за кредитним договором №Z02.00205.004889460 від 07 лютого 2019 року. Оскільки відповідачка ОСОБА_2 не повернула кошти за кредитним договором, позивач вимушений звернувся до суду за захистом своїх прав. У зв`язку з наведеним, просить позов задоволити та стягнути з відповідачки в користь позивача зазначений розмір заборгованості, а також судові витрати.
05 травня 2026 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 26 травня 2026 року.
Ухвалою суду від 26 травня 2026 року розгляд справи відкладено на 09 червня 2026 року, у зв`язку з неявкою відповідачки та відсутністю умов для проведення заочного розгляду справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву за змістом якої просить розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує та просить такий задоволити.
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).
Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ст.14 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати факт укладення договору чи розмір існуючої заборгованості.
Судом встановлено, що 07 лютого 2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №Z02.00205.004889460 відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит в розмірі 34917 грн., строком на 24 місяці, під 10% річних, зі сплатою послуг з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості.
Крім того, відповідачкою ОСОБА_2 07 лютого 2019 року підписано паспорт споживчого кредиту, з якого вбачається, що тип кредиту: кредит, мета отримання кредиту: поточні потреби, сума/ліміт кредиту: 34917 грн., строк кредитування: 24 місяці, процентна ставка, відсотків річних: 10%, плата за обслуговування кредитної заборгованості: 1,65% щомісячно від початкової суми кредиту, тип процентної ставки: змінювана, реальна річна процентна ставка, відсотків річних: 81,82792664%, загальні витрати за кредитом: 22594 грн. 73 коп., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом: 52566 грн. 40 коп..
Відповідно до ордеру-розпорядження №1 про видачу кредиту, ПАТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.
З виписки за період з 07 лютого 2019 року по 19 грудня 2023 року вбачається, що відповідачка отримала кредитні кошти, користувався ними та частково погашала кредит, однак своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала.
Як вбачається із розрахунку позивача, відповідачка ОСОБА_2 має заборгованість за договором кредиту №Z02.00205.004889460 від 07 лютого 2019 року у розмірі 55874 грн. 43 коп., з яких: заборгованість за основним боргом 27471 грн. 93 коп.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 8876 грн. 71 коп., заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту 19525 грн. 79 коп.
Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання відповідачкою кредитних коштів в розмірі 34917 грн., суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачки 27471 грн. 93 коп. заборгованості за основним боргом та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 8876 грн. 71 коп. .
Разом з тим, на переконання суду, вимога ТОВ «ФК «Профіт Капітал» щодо стягнення заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту в розмірі 19525 грн. 79 коп., як складової заборгованості за кредитним договором №Z02.00205.004889460 від 07 лютого 2019 року задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
У силу вимог ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21).
Умовами кредитного договору №Z02.00205.004889460 від 07 лютого 2019 року, передбачено щомісячну плату за обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: надання інформації по рахунках позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цими договорами щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо.
Враховуючи те, що відповідачці встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення кредитного договору, укладеного між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою, щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним.
Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за по оплаті за обслуговування кредиту є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають.
Матеріалами справи також підтверджується, що до позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перейшло право стягнення з відповідачки кредитної заборгованості за вищевказаним договором.
Так, 19 грудня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма факторинг» укладено договір факторингу №19/12-2023.
Відповідно до п.2.1 договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма факторинг», а ТОВ «Оптіма факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором факторингу.
Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору.
22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та TОB «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №Z02.00205.004889460 від 07 лютого 2019 року. 
Відповідно до п.2.1 за цим договором ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором.
Згідно з положенням п.2.2 цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Оптіма Факторинг», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді.
За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» відповідно до договору факторингу перейшло право вимоги за кредитним договором №Z02.00205.004889460 від 07 лютого 2019 року.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правничу допомогу необхідно враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.15 ЦПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15 (провадження №14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
На підтвердження заявлених вимог на правову допомогу представник позивача надав суду наступні докази: договір про надання правничої допомоги №02-24 від 01 липня 2024 року, додаткову угоду №1/1 від 01 липня 2024 року до договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01 липня 2024 року з адвокатським об`єднанням «Правовий курс», акт №27 приймання-передачі наданої правової допомоги від 16 лютого 2025 року, платіжну інструкцію в національній валюті №1963 від 19 березня 2026 року. Вартість правничої допомоги, згідно з наданими письмовими доказами становить 7000 грн.
Разом з тим, суд дійшов висновку про те, що заявлений розмір на професійну правничу допомогу не може вважатись обґрунтованим. А навпаки, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Виходячи зі змісту ч.4, п.1 ч.6 ст.19, п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України розгляд даної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, як малозначної справи, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ці обставини свідчать про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є явно неспівмірним із складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг та значенням справи для позивача.
Враховуючи те, що правова допомога позивачу все ж таки надавалась, а рішення суду ухвалено на користь позивача, на думку суду, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. будуть співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч.4 ст.137 ЦПК України та відповідатимуть характеру і обсягу узгоджених між сторонами і фактично наданих адвокатом послуг.
Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2662 грн. 40 коп., згідно платіжної інструкції №14637 від 19 лютого 2026 року. 
З огляду на те, що позовні вимоги суд задоволив часткво, тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 1732 грн. 
Керуючись ст. ст.2, 10, 12, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «ПРОФІТ КАПІТАЛ» задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «ПРОФІТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 39992082, місцезнаходження м.Київ, вул.Набережно - Лугова, 8, IBAN № НОМЕР_2 у АТ «Універсал Банк», код банку 322001 заборгованість за кредитним договором №Z02.00205.004889460 від 07 лютого 2019 року у розмірі 36348 грн. 64 коп., судовий збір в розмірі 1732 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.
В решті вимог позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК