ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 906/126/26 	

Господарський суд Житомирської області у складі: 
судді Шніт А.В. 
секретар судового засідання Толстокарова І.С.

за участю представників сторін:
прокурор: Бондарчук Л.Г. - службове посвідчення №071147 від 01.03.2023;
від позивача: не з`явився; 
від відповідачів: не з`явились; 

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу
за позовом Керівника Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Житомирської обласної ради 
до 1) Коростенського геріатричного пансіонату Житомирської обласної ради
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопрод Сервіс" 
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 200 319,43грн

Процесуальні дії по справі.
Керівник Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Житомирської обласної ради звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Коростенського геріатричного пансіонату Житомирської обласної ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопрод Сервіс", в якому просить:
- визнати недійсними додаткові угоди №3 від 10.06.2024 та №4 від 03.07.2024 до Договору №255 від 28.12.2023 на закупівлю електричної енергії, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергопрод Сервіс" та Коростенським геріатричним пансіонатом Житомирської обласної ради;
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопрод Сервіс" на користь Житомирської обласної ради безпідставно набуті грошові кошти у сумі 200 319,43грн.
В якості правових підстав прокурор посилається, також на ст.216, 526, 626, 628, 651, 652, 655, 670, 712 Цивільного кодексу України.
Господарський суд ухвалою від 03.02.2026 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 03.03.2026 о 10:30.
23.02.2026 за вх.№2217/01-44/751/26 до суду через систему "Електронний суд" надійшов відзив ТОВ "Енергопрод Сервіс" на позовну заяву, в якому викладені заперечення щодо позову та відповідно до якого відповідач-2 просить позов прокурора залишити без розгляду на підставі п.1 ч.2 ст.185 ГПК України. Вказане клопотання мотивоване відсутністю підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, наявністю повноважень у Житомирської обласної ради самостійно звертатися до суду щодо захисту інтересів територіальної громади і для забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування, недоведення об`єктивної неможливості такого звернення.
Господарський суд ухвалою від 03.03.2026 відклав підготовче засідання на 24.03.2026 о 12:00.
03.03.2026 за вх.№2732 до суду через систему "Електронний суд" від прокурора Коростенської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив.
10.03.2026 за вх.№3018/26 до суду через систему "Електронний суд" надійшли заперечення відповідача-2 на відповідь на відзив. 
18.03.2026 за вх.№3488 до суду через систему "Електронний суд" надійшли письмові пояснення відповідача-2.
Господарський суд ухвалою від 24.03.2026 закрив підготовче провадження та призначив справу №906/126/26 до судового розгляду по суті; призначив судове засідання на 16.04.2026 о 12:00.
16.04.2026 з 12:00 до 14:30 підсистеми відеоконференцзв`язку (vkz.court.gov.ua) неналежно функціонувала, про що свідчить акт №07-04/31 від 16.04.2026 (а.с.9 т.2), та що призвело до неможливості здійснення фіксації судового засідання в режимі відеоконференції.
За наведених обставин, суд ухвалою від 20.04.2026 призначив судове засідання на 06.05.2026 о 09:30.
06.05.2026 до суду за вх.№5615/26 надійшли пояснення прокурора по справі щодо розрахунку суми безпідставно набутих грошових коштів.
В судовому засіданні 06.05.2026 прокурор заперечила проти задоволення клопотання відповідача-2 про залишення позову без розгляду. 
Представники сторін в судове засідання не прибули.
За результатом розгляду клопотання про залишення позову без розгляду доводи відповідача-2 не знайшли свого підтвердження, навпаки, судом встановлена правомірність звернення прокурора до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Житомирської обласної ради у зв`язку з усвідомленою пасивною поведінкою останньої щодо вжиття заходів самостійного звернення до суду з відповідним позовом, детальніше про що буде зазначено далі по тексту. 
Прокурор підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, а також просила стягнути понесені судові витрати.
Позивач та відповідач-2 повноважних представників в судове засідання не направили, про причини неявки не повідомили, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені судом своєчасно та належним чином шляхом надсилання ухвали від 20.04.2026 в їхні електронні кабінети, про що свідчать довідки про доставку електронних листів (а.с.14-14 на звороті т.2).
Також, відповідач-1 повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений судом своєчасно та належним чином шляхом надсилання ухвали від 20.04.2026 на його поштову адресу, що підтверджується списком №26349 згрупованих рекомендованих листів (а.с.16 т.2). Вказана ухвала вручена адресату 28.04.2026, про що свідчить відстеження посилки №R067154623571 на сайті АТ "Укрпошта" (а.с.17-18 т.2).
Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст.2, ч.1, 2 ст.3, ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень", суд зазначає, що сторони мали доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Отже, сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце засідання суду в справі №906/126/26.
Згідно з п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов`язковою, суд вважає, що їх відсутність не перешкоджатиме розгляду справи.
В судовому засіданні 06.05.2026 судом оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення. 

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані додаткові угоди укладені з порушенням вимог ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", а тому, з огляду на положення ст.203, 215 ЦК України підлягають визнанню недійсними в судовому порядку. В той же час, внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію шляхом укладання спірних додаткових угод мала місце переплата коштів у розмірі 200 319,43 грн.
Заперечуючи проти позову відповідач-2 з посиланням на статтю 164-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення вказує, що за порушення вимог Закону України "Про публічні закупівлі" передбачена саме адміністративна відповідальність у вигляді накладення штрафу, у тому числі, за внесення змін до істотних умов договору про закупівлю у випадках, не передбачених вказаним Законом (у даному випадку, у разі порушення пункту 2 частини 5 статті 41 згаданого Закону), така відповідальність (у випадку доведення наявності вини замовника) виходячи з ч.1 ст.44 Закону України "Про публічні закупівлі'' повинна застосовуватися у вигляді накладення штрафу на службових (посадових), уповноважених осіб замовника від тисячі п`ятсот до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян та у строки, що встановлені статтею 38 КУпАП. Вважає, що у спірних правовідносинах відсутній склад цивільного правопорушення з боку постачальника, оскільки договір укладений і виконаний, оплата здійснена на підставі чинного договору, закон прямо не передбачає обов`язку постачальника повертати кошти у випадку порушення замовником вимог Закону. 
Відповідач-2 наполягає, що навіть у разі встановлення порушення пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", спеціальний Закон уже визначив виключний механізм реагування - адміністративну відповідальність за статтею 164-14 КУпАП і у строки, встановлені статтею 38 КУпАП. Застосування до постачальника цивільно-правових наслідків у вигляді визнання додаткових угод недійсними (стаття 215 ЦК України) та стягнення безпідставно набутих коштів (статті 216, 670 ЦК України) означає створення нового виду відповідальності не передбаченого законом, отже, обраний прокурором спосіб захисту прав держави є неналежним способом захисту, що суперечить закону, а отже, самостійною підставою для відмови у позові.
У відзиві на позовну заяву прокурор вказує на правомірність його звернення до суду з даною позовною заявою в інтересах держави в особі Житомирської обласної ради. Щодо посилань відповідача-2 про необхідність застосування ст.44 Закону України "Про публічні закупівлі'' вказує, що відповідач підміняє цивільно-правову відповідальність за порушення при укладенні і виконанні договору про публічні закупівлі між господарюючими суб`єктами на адміністративну відповідальність посадових осіб, за порушення вимог, установлених Законом України "Про публічні закупівлі" та нормативно-правовими актами , прийнятими на виконання цього закону. Вважає, що посилання відповідача-2 на необхідність застосування відповідальності за ст.164-14 КУпАП не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки підставою для внесення змін до договору закупівлі відповідач зазначив істотне коливання ціни на ринку, яке передбачене ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі". При цьому, прокурором встановлено, що посилання відповідача при зміні істотних умов договору не ґрунтуються на фактичних даних щодо ціни на ринку на закуплений товар.
Згідно заперечень на відповідь на відзив відповідач-2 вважає позовні вимоги не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
28.12.2023 між Комунальною установою "Коростенський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці" (надалі - Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергопрод Сервіс" (надалі - Постачальник, відповідач-2) за результатами відкритих торгів укладено договір №255 про постачання електричної енергії споживачу (надалі - Договір) (а.с.35-40 т.1).
За умовами п.2.1. Договору Постачальник продає електричну енергію (надалі - Товар) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії.
Відповідно до п.2.2. Договору очікуваний загальний обсяг споживання електричної енергії за цим Договором складає 255 405 кВт (Додаток 4 до Договору).
Згідно з п.5.1. Договору розрахунки з Постачальником за електричну енергію здійснюються за цінами, визначеними у Додатку 3 до цього Договору (Специфікації), у національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.
Ціна цього Договору становить 1 260 000,00грн без ПДВ, крім того ПДВ 252 000,00грн, разом ціна цього Договору становить 1 512 000,00грн з ПДВ (п.5.2. Договору).
Пунктом 5.2.1. Договору передбачено, що ціна Товару включає в себе вартість послуг оператора системи передачі щодо надання послуг з передачі електричної енергії, які необхідні для виконання цього Договору, що станом на дату підписання Договору затверджені Постановою НКРЕКП.
Ціна за одиницю електричної енергії зазначена у Специфікації.
Умовами п.5.3. Договору передбачено, що істотні умови Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами в повному обсязі, крім, серед іншого, таких випадків:
- п.5.3.2. Погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення;
Підвищення ціни за одиницю товару по даному Договору здійснюється шляхом підписання додаткових угод та з урахуванням вимог п.19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178.
Споживач має право відмовитись від внесення змін до Договору, якщо Постачальником не надано належне документальне підтвердження підвищення ціни товару, передбачене цим пунктом.
Відповідно до п.5.5. Договору приймання - передача електричної енергії, поставленої Постачальником та прийнятої Споживачем у розрахунковому періоді, оформлюється шляхом підписання Сторонами щомісячних Актів приймання-передачі, які є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.
Оплата вартості спожитого Товару (електричної енергії) за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування грошових коштів на поточний, рахунок Постачальника (п.5.8. Договору).
Цей Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до 31.12.2024, а в частині здійснення розрахунків Споживачем за фактично спожиту електричну енергію - до повного виконання зобов`язань (п.13.1. Договору).
Відповідно до п.15.1. Договору невід`ємними його частинами є:
- Додаток № 1 - заява приєднання;
- Додаток № 2 - ЕІС-коди точок комерційного обліку КУ "Коростенський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці" Житомирської обласної ради;
- Додаток № 3 - Специфікація;
- Додаток № 4 - Очікувані величини постачання електричної енергії Споживачу;
- Додаток № 5 - Інформація щодо реквізитів.
У Специфікації, яка є Додатком №3 до Договору, визначено найменування товару - електрична енергія, кількість - 255 405кВт, ціну за одиницю з ПДВ - 5,92грн, ціну за одиницю без ПДВ - 4,94грн, загальну ціна з ПДВ - 1 512 000,00грн (а.с.43 т.1). 
В подальшому між сторонами укладено ряд додаткових угод до Договору.
Так, Додатковою угодою № 1 від 15.01.2024 (а.с.45 т.1) сторони доповнили Договір п.5 наступного змісту:
"5.2. Ціна цього Договору становить 1 512 000,00грн, в тому числі ПДВ.
Сума даного договору на І півріччя 2024р. згідно кошторису складає 1 059 400,00грн, крім того ПДВ 176 566,66грн. У разі збільшення кошторисних призначень договір буде профінансовано в повному обсязі. Невідповідність обсягів бюджетного фінансування вартості Договору не позбавляє Споживача від обов`язку виконання умов даного Договору.
В подальшому бюджетні зобов`язання можуть збільшуватися відповідно до кошторисних призначень Споживача."
Рішенням Житомирської обласної ради від 21.12.2023р №628 змінено назву Комунальної установи "Коростенський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці" Житомирської обласної ради на Коростенський геріатричний пансіонат Житомирської обласної ради (а.с.20 т.1). У зв`язку з чим сторони Додатковою угодою №2 від 01.02.2024 внесли зміни до Договору в частині найменування Споживача.
Додатковою угодою №3 від 10.06.2024 змінено ціну за одиницю товару та внесено зміни до Договору та Додатків до Договору що містять інформацію про ціну. Так, визначено, що ціна за 1кВТ електроенергії становить 6,42667грн з ПДВ (5,355556706грн без ПДВ). У п.2 вказаної додаткової угоди передбачено, що умови цієї Угоди застосовуються до відносин, які виникли між Сторонами до її укладення, а саме з 01.05.2024 (а.с.47-48 т.1).
Додатковою угодою №4 від 03.07.2024 змінено ціну за одиницю товару та внесено зміни до Договору та Додатків до Договору що містять інформацію про ціну. Так, визначено, що ціна за 1кВТ електроенергії становить 8,04738грн з ПДВ (6,70615грн без ПДВ). У п.2 вказаної додаткової угоди передбачено, що умови цієї Угоди застосовуються до відносин, які виникли між Сторонами до її укладення, а саме з 01.06.2024 (а.с.52-53 т.1).
Додатковою угодою №5 від 04.07.2024 (а.с.57 т.1) Сторони збільшили суму кошторисних призначень у пункті 5.2 договору на 452 600,00грн, та виклали його у новій редакції:
"5.2. Ціна цього Договору становить 1 260 000,00грн без ПДВ, крім того ПДВ 252000,00грн, разом ціна цього Договору становить 1 512 000,00грн з ПДВ.
Сума даного договору на 2 півріччя 2024 року згідно кошторису складає 1 512 000,00грн".
Додатковою угодою №6 від 13.11.2024 зменшено обсяг закупівлі та ціну за Договором на 3,93грн. З огляду на зменшення ціни за Договором, щодо якого сторони дійшли згоди, пункт 4.1. Договору викладено в такій редакції: "Ціна цього договору становить: 1 511 996,10грн з ПДВ" (а.с.58 т.1).
Підставами для укладення додаткових угод №3 та №4 стали цінові довідки Харківської торгово-промислової палати №596-2/24 від 30.05.2024 та №779/24 від 01.07.2024 (а.с.51, 56 т.1).
З матеріалів справи вбачається і сторонами не заперечується факт виконання відповідачами взятих зобов`язань за договором №255 від 28.12.2023, з урахуванням умов, погоджених у вищезгаданих додаткових угодах, зокрема постачання відповідачем-2 електричної енергії відповідачу-1 в кількості 221 567кВт, що підтверджується актами приймання-передачі, та оплати відповідачем-1 вартості отриманої електричної енергії на загальну суму 1 511 996,07грн, про що свідчать відповідні платіжні доручення (а.с.59-78 т.1).
Прокурор вважає, що оскаржувані додаткові угоди укладені з порушенням вимог ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", а тому підлягають визнанню недійсними. У зв`язку з чим, розрахунок за поставлену електроенергію слід здійснювати за ціною, визначеною умовами Договору. Тобто, відповідач-1 за поставлену електричну енергію в обсязі 221 567кВт мав би сплатити 1 311 676,64грн з ПДВ (221 567кВт * 5,92грн), а сплатив 1 511 996,07грн, тому сума надмірно сплачених коштів становить 200 319,43грн (1 511 996,07грн - 1 311 676,64грн).
За наведених обставин прокурор звернувся до суду з даним позовом в інтересах позивача про визнання недійсними додаткових угод та стягнення надмірно сплачених коштів.

Щодо звернення прокурора з позовом в інтересах позивача.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно з ч.1, 3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Так, за змістом ч.3 ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у п.5.6 постанови від 16.04.2019 у справі №910/3486/18 зазначив, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.
Окремо необхідно зазначити, що згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, для підтвердження судом підстав для представництва прокурора інтересів держави в суді у випадку, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, достатнім є дотримання прокурором порядку повідомлення, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", та відсутність самостійного звернення компетентного органу до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.
Положеннями ч.2 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.
Згідно з ч.4 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.
Пунктом 1.5. Положення про Коростенський геріатричний пансіонат Житомирської обласної ради (надалі - Пансіонат), затвердженого рішенням Житомирської обласної ради від 21.12.2023 № 628 (надалі - Положення) (а.с.21-34 т.1), Пансіонат заснований на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області і перебуває в управлінні Житомирської обласної ради.
Відповідно до п.8.2. Положення Пансіонат має право укладати договори/угоди, набувати майнові та пов`язані з ними немайнові права, відповідати за свої зобов`язання, виконувати обов`язки юридичної особи згідно з чинним законодавством, бути позивачем і відповідачем у судах.
Умовами п.8.12. Положення передбачено, що фінансування Пансіонату здійснюється за рахунок коштів обласного бюджету, а також додаткових джерел фінансування, не заборонених законодавством.
Крім того, згідно довідки Житомирської обласної державної адміністрації від 29.10.2025 №3609/04 - Коростенський геріатричний пансіонат Житомирської обласної ради фінансується з обласного бюджету (а.с.19 т.1).
Таким чином, органом уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах є Житомирська обласна рада.
Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку відповідно до ст.145 Конституції України.
В порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру" Коростенською окружною прокуратурою скеровано на адресу Житомирської обласної ради повідомлення №52-1089вих-25 від 02.12.2025, в якому наведено виявлені порушення, допущені при підписанні додаткових угод до Договору, та доведено до відома останньої щодо необхідності повідомити про вжиті заходи для усунення виявлених порушень чи про намір їх вжити в майбутньому, у тому числі, шляхом звернення до суду з відповідним позовом (а.с.190-192 т.1).
Згідно з наданою Житомирською обласною радою відповіддю від 07.01.2026 №р-5-21/19, остання не заперечує щодо звернення Коростенської окружної прокуратури до суду (а.с.81 т.1).
Таким чином, Житомирською обласною радою не вжито заходів для усунення виявлених порушень, що свідчить про усвідомлену пасивну поведінку останньої.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18 зазначено, що сам факт незвернення до суду обраного прокурором позивача з відповідним позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що зазначений орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.
Враховуючи наведене, підстави та предмет позову органу прокуратури, суд приходить до висновку про правомірність звернення прокурора до суду з даною позовною заявою в інтересах держави в особі Житомирської обласної ради

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. 
Щодо вимог про визнання недійсними додаткових угод до Договору.
Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.202 ЦК України).
Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до ч.1, 3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Розглядаючи позовну вимогу щодо визнання додаткових угод до договору про постачання електричної енергії недійсними із посиланням на порушення при укладенні такого правочину ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Закон України "Про публічні закупівлі" визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про публічні закупівлі", закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.
Частинами 1, 4 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Згідно з приписами ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч.1-3 ст.632 ЦК України).
Частиною 1 статті 651 ЦК України унормовано, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Згідно з ч.3, 4 ст.653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Із системного тлумачення наведених норм ЦК України та Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 Цивільного кодексу України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст.652 ЦК України та п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.08.2024 у справі №918/694/23.
Господарський суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові №920/19/24 від 21.11.2025 підтвердила, що не вбачає підстав для відступу від висновку про застосування норми права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22.
В іншому випадку не досягається мета Закону України "Про публічні закупівлі", яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.
Отже зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку, що обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.
Коливання ціни на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища після підписання договору та до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі.
Тобто, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди.
При цьому існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинні бути доведені належними та допустимими доказами, та такі коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.
Чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і такі документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами - при укладенні договору (відповідно до тендерної документації).
Разом із тим у документах, які видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників такого коливання, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.10.2020 у справі №912/1580/18.
Одночасно постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24 узагальнено правові висновки щодо застосування положень п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі". Так, зміна ціни в договорі закупівлі допускається за таких умов: збільшення ціни за одиницю товару до 10%; збільшення ціни має бути пропорційне збільшенню ціни цього товару на ринку в разі коливання його ціни на ринку; така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; така зміна може відбуватися не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю; обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Як встановлено судом, на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі" за результатами процедури відкритих торгів між Комунальною установою "Коростенський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергопрод Сервіс" укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №255 від 28.12.2023.
В подальшому, рішенням Житомирської обласної ради від 21.12.2023р №628 змінено назву Комунальної установи "Коростенський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці" Житомирської обласної ради на Коростенський геріатричний пансіонат Житомирської обласної ради. У зв`язку з чим сторони Додатковою угодою №2 від 01.02.2024 внести зміни до Договору в частині найменування Споживача.
Станом на момент підписання договору сторонами погоджено всі істотні умови: предмет, ціна та строк дії договору відповідно до вимог Закону України "Про публічні закупівлі".
Додатком №3 до Договору є Специфікація, згідно з якою ціна за одиницю електричної енергії становить : 5,92грн (з ПДВ) та 4,94грн (без ПДВ).
Умовами п.5.3. Договору передбачено, що істотні умови Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами в повному обсязі, крім, серед іншого, таких випадків:
- п.5.3.2. Погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення;
Підвищення ціни за одиницю товару по даному Договору здійснюється шляхом підписання додаткових угод та з урахуванням вимог п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178.
Споживач має право відмовитись від внесення змін до Договору, якщо Постачальником не надано належне документальне підтвердження підвищення ціни товару, передбачене цим пунктом.
Зазначену в договорі ціну за одиницю товару - 5,92грн (з ПДВ) та 4,94грн (без ПДВ) за 1 кВт*год збільшено до таких розмірів:
- додатковою угодою №3 від 10.06.2024 до 6,42667грн з ПДВ та 5,355556706грн без ПДВ (на 8,51% більше від ціни, визначеної в договорі). При цьому, пунктом 2 вказаної додаткової угоди передбачено, що умови цієї Угоди застосовуються до відносин, які виникли між Сторонами до її укладення, а саме з 01.05.2024;
- додатковою угодою № 4 від 03.07.2024 до 8,04738грн з ПДВ та 6,70615грн без ПДВ (на 35,94% більше від ціни, визначеної в договорі). При цьому, пунктом 2 вказаної додаткової угоди передбачено, що умови цієї Угоди застосовуються до відносин, які виникли між Сторонами до її укладення, а саме з 01.06.2024.
Таким чином, вказаними додатковими угодами ціна за електричну енергію збільшена на понад 10%, а загалом на 35,94% з одночасним зменшенням обсягів її постачання.
Цінові довідки Харківської торгово-промислової палати №596-2/24 від 30.05.2024 та №779/24 від 01.07.2024 (а.с.51, 56 т.1) не відображають об`єктивну картину щодо зміни цін на електроенергію, оскільки не містять даних щодо динаміки ціни на електричну енергію з моменту укладення договору до моменту ініціювання постачальником збільшення ціни, а також не відображають рівень ринкової ціни на електричну енергію станом на дату укладення додаткових угод до договору, якими змінювалася ціна поставки на електричну енергію, навпаки містять відомості про ціни електричної енергії станом на конкретні місяці. 
При цьому, з поданих цінових довідок Харківської торгово-промислової палати вбачається, що середньозважена ціна купівлі-продажу електроенергії за місяць, що передував укладенню додаткових угод №3 та №4, була меншою ніж визначена вказаними додатковими угодами. Так, за травень 2024 року середньозважена ціна становила 4 221,92грн/МВ.год., за червень 2024 року - 5 403,38грн/МВ.год., проте додатковою угодою №3 від 10.06.2024 ціна збільшена до 6,42667грн з ПДВ та 5,355556706грн без ПДВ, а додатковою угодою №4 від 03.07.2024 до 8,04738грн з ПДВ та 6,70615грн без ПДВ.
Отже, для обґрунтування підвищення ціни, ТОВ "Енергопрод Сервіс" на власний розсуд обирались періоди для порівняння середніх цін на електричну енергію, дослідження яких не відображало їх динаміку, а також не могло бути належним обґрунтуванням для висновків про коливання цін у бік збільшення. 
Таким чином, зазначені довідки Харківської торгово-промислової палати є документами довідково-інформаційного характеру, що демонструють середню ціну на електричну енергію на ринку "на добу наперед" (РДН) у торговій зоні ОЕС України згідно з інформацією АТ "Оператор ринку" за певні місяці, не є документальним підтвердженням коливання цін, та не є достатніми доказом для належного обґрунтування факту коливання ціни на електричну енергію на ринку.
На переконання суду, під час розгляду даної справи, ТОВ "Енергопрод Сервіс" не навело належного обґрунтування, чим підвищення ціни на ринку, яке зазначене в довідках, об`єктивно унеможливило виконання договору за ціною, визначеною в Специфікації (Додатку №3 до Договору), або свідчить про економічну невигідність виконання договору на погоджених умовах.
З огляду на наведене, дії відповідача-2 щодо ініціювання зміни ціни без достатніх правових і фактичних підстав, свідчать про недобросовісне використання договірного механізму і виключають можливість визнання таких змін правомірною реалізацією передбаченого законом права на перегляд ціни.
За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що додаткові угоди №3 від 10.06.2024 та №4 від 03.07.2024 до Договору укладені сторонами без належного обґрунтування та документального підтвердження коливання ціни з порушенням вимог ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", а тому підлягають визнанню недійсними на підставі статей 203, 215 ЦК України.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача-2 надмірно сплачених грошових коштів.
За приписами ч.1 ст.236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
Згідно з ч.1 ст.670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Приписами п.1 ч.3 ст.1212 ЦК України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Як встановлено судом, на виконання умов договору №255 від 28.12.2023, з урахуванням умов, погоджених у вищезгаданих додаткових угодах, відповідач-2 поставив відповідачу-1 електричну енергію у кількості 221 567кВт, що підтверджується актами приймання-передачі, а відповідач-1, в свою чергу, оплатив вартість отриманої електричної енергії на загальну суму 1 511 996,07грн, про що свідчать відповідні платіжні доручення.
Оскільки, додаткові угоди №3 від 10.06.2024 та №4 від 03.07.2024 до Договору визнані недійсними в судовому порядку, відтак до спірних правовідносин підлягає застосуванню ціна електричної енергії, яка визначена сторонами у Специфікації (Додаток №3 до Договору), а саме - 5,92 грн/кВт.год (з ПДВ).
Згідно з актами приймання-передачі електричної енергії за період з січня 2024 по жовтень 2024 (включно) Постачальником поставлено 221 567кВт електричної енергії, за що ним було отримано, за рахунок бюджетних кошів та відповідно до умов додаткових угод - 1 511 996,07грн.
Однак, за умовами Договору, наведений обсяг поставки відповідає вартості у розмірі 1 331 676,64грн, що свідчить про переплату в розмірі 200 319,43грн. 

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13, ст.74 ГПК України).
Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).
Враховуючи докази, які містяться у матеріалах справи, а також норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, судом встановлено обґрунтованість позовних вимог прокурора, які підлягають задоволенню шляхом визнання недійсними додаткових угод №3 - №4 до Договору та стягнення надмірно сплачених грошових коштів у сумі 200 319,43грн.

Розподіл судових витрат. 
Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З позовної заяви вбачається, що прокурором пред`явлено до відповідачів дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.
За подання даного позову до суду Житомирською обласною прокуратурою сплачено судовий збір в розмірі 9 984,00грн що підтверджується платіжними інструкціями №3449 від 26.12.2025 та №94 від 22.01.2026 (а.с.93-94 т.1).
Згідно ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Враховуючи, що позов спровокований неправильними діями відповідача-2, сплачений судовий збір в розмірі 9 984,00грн суд покладає на останнього. 

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд  
ВИРІШИВ: 

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсною додаткову угоду №3 від 10.06.2024 до Договору №255 від 28.12.2023 про постачання (закупівлю) електричної енергії, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергопрод Сервіс" та Коростенським геріатричним пансіонатом Житомирської обласної ради.

3. Визнати недійсною додаткову угоду №4 від 03.07.2024 до Договору №255 від 28.12.2023 про постачання (закупівлю) електричної енергії, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергопрод Сервіс" та Коростенським геріатричним пансіонатом Житомирської обласної ради.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопрод Сервіс" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд.13/10, офіс 201; ідентифікаційний код 43630935)
на користь Житомирської обласної ради (10014, м.Житомир, майдан ім.С.П. Корольова, буд.1; ідентифікаційний код 13576948) за наступними реквізитами: UA298999980314020544000006001 в ГУК у Житомирській області, код класифікації доходів бюджету 24060300, ідентифікаційний код 37976485):
- 200 319,43грн надмірно сплачених коштів.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопрод Сервіс" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд.13/10, офіс 201; ідентифікаційний код 43630935)
на користь Житомирської обласної прокуратури (10008, м.Житомир, вул.Святослава Ріхтера, буд.11, ідентифікаційний код 02909950):
- 9 984,00грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. 

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повне рішення складено: 18.05.26 

Суддя Шніт А.В. 

Надіслати: 
1 - Коростенській окружній прокуратурі в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"
2 - Житомирській обласній прокуратурі в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"
3 - позивачу в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"
4 - відповідачу - Коростенському геріатричному пансіонату Житомирської обласної ради (ід. код 37909225) рек. з повід.
5 - відповідачу ТОВ "Енергопрод Сервіс" в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"