ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1715/26 Справа № 932/10091/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Юдіна Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна  І. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 червня 2026 року         м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., 
при секретарі судового засідання     Примак Н.М.,
за участю:
прокурора        Голеньких В.В.,
захисника адвоката       Конюшенко І.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника адвоката Конюшенко І.Д., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра  від 29 січня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спеціаліста Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок., стягнуто судовий збір,
в с т а н о в и л а :
постановою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 29 січня 2026 року встановлено, що, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 282 від 13 серпня 2025 року, наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 22 вересня 2021 року № 877/5 ОСОБА_1 , спеціаліст Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), перебувала у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами з 20 вересня 2021 року по 23 січня 2022 року включно.
Отже, перебуваючи на посаді спеціаліста Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2 частини першої ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Згідно з п. 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст. 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Так, ОСОБА_1 21 лютого 2024 року о 00 годині 05 хвилин подала щорічну декларацію за 2022 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 щорічну декларацію за 2022 рік, яку відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII повинна була подати до 01 квітня 2023 року, а з урахуванням п. 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII - не пізніше 31 січня 2024 року, подала 21 лютого 2024 року, тобто несвоєчасно.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді спеціаліста Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, а саме 21 лютого 2024 року о 00 годині 05 хвилин, без поважних причин подала щорічну декларацію за 2022 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Так, ОСОБА_1 не виконала вимоги ч. 1 ст. 45, п. 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 281 від 13 серпня 2025 року, наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 22 вересня 2021 року № 877/5 ОСОБА_1 , спеціаліст Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), перебувала у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами з 20 вересня 2021 року по 23 січня 2022 року включно.
Отже, перебуваючи на посаді спеціаліста Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2 частини першої ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Згідно з п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Так, ОСОБА_1 21 лютого 2024 року о 00 годині 00 хвилин подала щорічну декларацію за 2021 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 щорічну декларацію за 2021 рік, яку відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII повинна була подати до 01 квітня 2022 року, а з урахуванням п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII - не пізніше 31 січня 2024 року, подала 21 лютого 2024 року, тобто несвоєчасно.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді спеціаліста Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, а саме 21 лютого 2024 року о 00 годині 00 хвилин, без поважних причин подала щорічну декларацію за 2021 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Так, ОСОБА_1 не виконала вимоги ч. 1 ст. 45, п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
На зазначену постанову захисник адвокат Конюшенко І.Д., яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Вказує, що в матеріалах електронної справи відсутня інформація про направлення до суду протоколів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 після «їх належного оформлення». Відсутній і лист УСР в Донецькій області від 05 січня 2026 року на виконання постанови суду від 01 грудня 2025 року, в якому зазначено, що в матеріалах перевірки наявна вся необхідна інформація, яка є підставою для складання щодо ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення.
Зауважує, що суд повинен був прийняти рішення у справі на підставі доказів, які були додані до протоколів, а не вживати заходів для отримання необхідних документів, щоб інкримінувати ОСОБА_1 порушення ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за наведених у протоколах обставин.
Ставить під сумнів справедливість та законність постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з тих підстав, що станом на час винесення постанови від 01 грудня 2025 року суд вважав, що відсутні документи, які є підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а після повернення протоколів без будь-якого «належного оформлення» суд прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 .
Зауважує, що в протоколах неправильно вказана інформація про посаду ОСОБА_1 , тому і суть правопорушення в частині посади, яку займала ОСОБА_1 , викладена неправильно. Станом на граничну дату подання декларації — 31 січня 2024 року — ОСОБА_1 обіймала посаду спеціаліста Авдіївсько-Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. При цьому суд дав неправильну оцінку листу УСР в Донецькій області від 31 липня 2025 року, оскільки цей лист скеровано на ім`я начальника Східного міжрегіонального управління МЮ Ірини Свістун з вимогою про забезпечення явки 06 серпня 2025 року ОСОБА_1 за певною адресою.
Вказує, що ОСОБА_1 жодного разу не повідомлялась у будь-який спосіб про необхідність явки до посадової особи НП. Станом на 12 серпня 2025 року Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області отримало інформацію про адресу фактичного перебування ОСОБА_1 , але повістка їй не була направлена, та наступного дня, а саме 13 серпня 2025 року, складено протоколи за її відсутності, при цьому у протоколах стоїть відмітка про відмову ОСОБА_1 від підпису, що не відповідає дійсності.
Наголошує, що в матеріалах справи відсутні документи, які містять інформацію про прийняття ОСОБА_1 на роботу станом на 2021 рік, ознайомлення її з посадовою інструкцією. Єдина інформація — це наказ від 22 вересня 2021 року № 877/5, яким ОСОБА_1 надано відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами з 20 вересня 2021 року до 23 січня 2022 року. Ознайомлення з посадовою інструкцією — 02 січня 2023 року.
Стверджує, що днем виявлення правопорушень слід вважати 17 квітня 2025 року, коли Департамент стратегічних розслідувань, працівники якого уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-6 КУпАП, отримав офіційну інформацію від НАЗК. На самих матеріалах зазначено, що справа розпочата 17 квітня 2025 року. Таким чином, строк притягнення до адміністративної відповідальності сплив 17 жовтня 2025 року. Така позиція викладена у постанові ВС від 28 лютого 2019 року у справі № 149/2498/17, а саме, що початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення слід пов`язувати з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід також вважати і день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення.
Звертає увагу, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Матеріали провадження не містять доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 мала умисел, направлений на порушення вимог фінансового контролю, чи переслідувала будь-який корупційний інтерес. Навпаки, ОСОБА_1 , перебуваючи у відпустці для догляду за дитиною, своєчасно не дізналась про зміни, які внесені у вересні 2023 року, та про те, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію, зобов`язані подати її в строк до 31 січня 2024 року. Про цей обов`язок ОСОБА_1 дізналась у день переривання відпустки — 19 лютого 2025 року, та вже 21 лютого 2025 року о 00 годині 00 хвилин та о 00 годині 05 хвилин подала декларації, що свідчить про відсутність умислу, направленого на порушення фінансових вимог.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката Конюшенко І.Д., яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора Голеньких В.В., яка заперечила проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з приписом ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.
Згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV рішення ЄСПЛ є джерелом права в Україні.
Відповідно до положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та правових позицій, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» (заява № 22150/02, параграф 2), у якому відображений принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають достатньою мірою висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.
Частиною 2 ст. 283 КУпАП визначено, що постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених при розгляді справи.
Виходячи з цього, суд при ухваленні рішення зобов`язаний викласти у постанові за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення обставини вчинення такого правопорушення, які цим судом визнані доведеними або які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції, суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра не встановив обставин справи, в оскаржуваному рішенні наявне лише посилання на протокол про адміністративне правопорушення. У мотивувальній частині суд першої інстанції фактично не встановив обставин справи, не дослідив факт адміністративного правопорушення, взагалі не зазначив обставин, які безпосередньо встановлені судом, а виклав їх лише відповідно до протоколу.
Особливістю правозастосовної діяльності у судочинстві є те, що збирання та попереднє встановлення фактів здійснюється одними особами, а прийняття рішення по суті - іншими. Незважаючи на те, чи така попередня діяльність має офіційний характер, орган правозастосування, перш ніж прийняти правове рішення, зобов`язаний оцінити її результати, переконатися в тому, що фактична ситуація, передбачена гіпотезою відповідної правової норми, наявна. Суд, який здійснює судовий розгляд, не вправі обмежитися наданими фактами без їх власної оцінки.
З огляду на зазначене, такі істотні порушення тягнуть за собою скасування судового рішення та постановлення нової постанови судом апеляційної інстанції.
Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , апеляційним судом встановлено, що наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 22.09.2021 № 877/5 ОСОБА_1 , спеціаліст Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), перебувала у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами з 20 вересня 2021 року по 23 січня 2022 року включно.
Отже, перебуваючи на посаді спеціаліста Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Згідно з п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Так, ОСОБА_1 21.02.2024 о 00 годині 00 хвилин подала щорічну декларацію за 2021 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 щорічну декларацію за 2021 рік, яку відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII повинна була подати до 01.04.2022, а з урахуванням п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII - не пізніше 31.01.2024, подала 21.02.2024, тобто несвоєчасно.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді спеціаліста Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, а саме 21.02.2024 о 00 годині 00 хвилин, без поважних причин подала щорічну декларацію за 2021 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Так, ОСОБА_1 не виконала вимоги ч. 1 ст. 45, п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 21.02.2024 о 00 годині 05 хвилин подала щорічну декларацію за 2022 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 щорічну декларацію за 2022 рік, яку відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII повинна була подати до 01.04.2023, а з урахуванням п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII - не пізніше 31.01.2024, подала 21.02.2024, тобто несвоєчасно.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді спеціаліста Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, а саме 21.02.2024 о 00 годині 05 хвилин, без поважних причин подала щорічну декларацію за 2022 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Так, ОСОБА_1 не виконала вимоги ч. 1 ст. 45, п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
На переконання апеляційного суду, вина ОСОБА_1 в інкримінованих їй адміністративних правопорушеннях підтверджується такими доказами:
- протоколом № 282 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 13.08.2025; 
- протоколом № 281 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 13.08.2025; 
- листом Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій НАЗК № 47-06/33280-25 від 17.04.2025 щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо ОСОБА_1 ; 
- повідомленням Національного агентства про факт неподання або несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, від 19.02.2024 щодо ОСОБА_1 ; 
- роздруківкою послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинила ОСОБА_1 ; 
- листом від 28.05.2025 Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про надання інформації, крім іншого, щодо ОСОБА_1 ; 
- копією витягу з наказу від 30.12.2022 № 5106/04 «Про особовий склад відділів державної виконавчої служби у Донецькій області», відповідно до якого наказано ОСОБА_1 , спеціаліста Мирноградського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), вважати такою, що обіймає посаду спеціаліста Мирноградського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 02 січня 2023 року; 
- копією посадової інструкції, з якою ОСОБА_1 було ознайомлено 02.01.2023; 
- копією витягу з наказу від 03.04.2023 № 2799/04 «Про особовий склад деяких ВДВС у Донецькій області», яким ОСОБА_1 наказано вважати такою, що перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до 18 листопада 2024 року включно; 
- листом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01.08.2025, відповідно до якого лист УСР в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань НПУ від 31.07.2025 № 87240-2025 щодо вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 було доведено до відома працівника; 
- листом НАЗК від 06.08.2024 щодо стану функціонування інформаційно-комунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування». 
Складання протоколів про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог закону підтверджується:
- листом УСР в Донецькій області від 31.07.2025 про виклик ОСОБА_1 до УСР в Донецькій області для ознайомлення з матеріалами перевірки, надання пояснень та складання адміністративних протоколів, пов`язаних із корупцією; 
- листом УСР в Донецькій області про направлення примірників двох протоколів за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП щодо ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом протоколів. 
Вирішуючи питання про наявність або відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, апеляційний суд зауважує, що ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
При цьому діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.
Вирішуючи питання про наявність у діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони цього правопорушення.
Суб`єктивна сторона правопорушень, пов`язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел) або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел).
Згідно з приміткою до статті 172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до ч. 1, 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Так, з наказу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 22.09.2021 № 877/5 вбачається, що ОСОБА_1 займає посаду спеціаліста Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).
Статтею 8 Закону України «Про державну службу» визначено, що державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.
На переконання апеляційного суду, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, а тому є суб`єктом інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
Окрім наведеного, зазначене опосередковано підтверджується й тим, що сама ОСОБА_1 під час заповнення декларації зазначала відповідну посаду, тобто факт заповнення нею декларації за попередні роки вказує на безсумнівну обізнаність щодо обов`язку подання декларації.
При цьому перебування ОСОБА_1 у відпустці для догляду за дитиною не звільняло її від обов`язку подати декларацію.
Посилання захисника на формулювання посади ОСОБА_1 не виключає того факту, що ОСОБА_1 є суб`єктом цього правопорушення, оскільки в цьому випадку встановлення суб`єкта здійснюється за ознакою перебування на державній службі або належності до посадових осіб місцевого самоврядування.
За змістом ч. 1 ст. 45 Закону особи, зазначені у п. 1, пп. «а», «в»-«ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Водночас Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» від 03.03.2022 № 2115-ІХ було призупинено, зокрема, кампанію декларування в Україні.
Втім, 12.10.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20.09.2023 № 3384-ІХ, яким відновлено декларування та функції НАЗК.
Вказаним Законом розділ XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» доповнено пунктом 2-7, відповідно до якого особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст. 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону України «Про запобігання корупції» (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом, у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених ч. ч. 7-14 ст. 45 цього Закону. Строк подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулі 2021 та 2022 роки становив не пізніше 31.01.2024, а декларації за 2023 рік - не пізніше 31 березня 2024 року.
Отже, з огляду на викладене, ОСОБА_1 на виконання вищенаведених законодавчих норм була зобов`язана в період до 31 січня 2024 року подати щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 та 2022 роки.
Водночас згідно з наявною інформацією щодо суб`єкта декларування ОСОБА_1 подала щорічну декларацію за 2021 рік - 21.02.2024 о 00 годині 00 хвилин, та за 2022 рік - 21.02.2024 о 00 годині 05 хвилин, тобто поза межами встановленого законодавством строку.
Ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вказаною нормою виключається.
Відповідно до абз. 9 підп. 1 п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного вебсайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.
Відомості про обставини, які об`єктивно могли завадити ОСОБА_1 у поданні декларацій у встановлений законом строк, у матеріалах справи відсутні та в апеляційній скарзі не наведені. При цьому посилання на необізнаність щодо законодавчих змін та відновлення декларування не може вважатися поважною причиною, оскільки ОСОБА_1 , незважаючи на перебування у відпустці для догляду за дитиною, є державним службовцем, якій попередньо було відомо про обов`язок подання декларацій, а відновлення такого обов`язку відбулось 12.10.2023 із наданням часу для подання відповідних декларацій до 31.01.2024.
Закон не передбачає початку відліку обов`язку подання декларації лише після повідомлення особи про необхідність такого подання декларації або про відновлення декларування. Отже, відсутність особистого інформування керівництвом чи кадровою службою не є поважною причиною. Обов`язок стежити за змінами в законодавстві та подавати декларації лежить особисто на суб`єкті декларування.
Відповідно до ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Презумпція знання законодавства означає, що кожен вважається таким, що знає закони. ОСОБА_1 є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», і таким чином знала про свій обов`язок подати декларації у встановлені законом строки.
Доводи захисника адвоката Конюшенко І.Д. про відсутність умислу в діях ОСОБА_1 щодо несвоєчасного подання декларацій не є підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності, оскільки суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Отже, ОСОБА_1 допустила порушення вимог ст. 45 Закону з урахуванням положень п. 2-7 Прикінцевих положень, не подавши відповідні декларації у встановлені законом строки.
Оцінюючи наведені вище докази, суд приходить до висновку, що факти, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, щодо ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду. Досліджені докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин допущених ОСОБА_1 правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підстав для сумніву в апеляційного суду немає, а доводи апеляційної скарги таких підстав не містять.
Посилання захисника адвоката на відсутність додаткових відомостей після направлення справи на доопрацювання не впливає на доведеність вини, оскільки, на переконання апеляційного суду, доказів достатньо для доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Крім того, направляючи справу на доопрацювання, суд першої інстанції не досліджував наявні докази, не надавав їм оцінку з точки зору належності, допустимості та достатності, в сукупності між собою та кожен окремо.
Відсутність супровідного листа про повернення протоколів після доопрацювання до суду жодним чином не вказує на їх недопустимість як доказів.
Посилання в апеляційній скарзі на необхідність закрити провадження у справі на момент постановлення рішення судом першої інстанції у зв`язку із закінченням строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставними.
Твердження про неповідомлення ОСОБА_1 про складання стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення не виключає в її діях складу адміністративного правопорушення та не тягне за собою визнання протоколу недопустимим доказом, оскільки остання ознайомилась із вказаним протоколом та використала своє право на захист прав та інтересів у суді під час розгляду справи по суті.
Відповідно до положень ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст. 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Як вбачається зі змісту ст. 38 КУпАП, початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є день виявлення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, окрім як для триваючих правопорушень.
Під днем виявлення адміністративного правопорушення слід розуміти не формальне отримання окремої інформації, а момент, коли уповноважений орган у результаті перевірки отриманих відомостей встановив достатні дані, які вказують на наявність у діях особи всіх ознак складу адміністративного правопорушення та дають можливість скласти протокол про адміністративне правопорушення.
У цьому випадку таким моментом є дата складання протоколу про адміністративне правопорушення - 13 серпня 2025 року, оскільки саме на цю дату уповноваженою особою завершено перевірку матеріалів, встановлено сукупність обставин правопорушення та надано їм відповідну правову оцінку, що і знайшло своє процесуальне оформлення у протоколі.
Однак у зв`язку зі скасуванням постанови суду першої інстанції та постановленням нового рішення судом апеляційної інстанції строк притягнення до адміністративної відповідальності на день постановлення нового рішення судом апеляційної інстанції сплив, а тому апеляційний суд позбавлений можливості накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у разі закінчення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись статтями 38, 172-6, 294 КУпАП, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу захисника адвоката Конюшенко І.Д., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 29 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, скасувати.
Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду        Ірина СВІЯГІНА