Справа № 466/11442/25
Провадження № 3/466/128/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року м. Львів
Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Зима І.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в:
30.11.2025 року, о 07:50 год, в м. Львів, вул. Миколайчука 42А, в напрямку с-ща Брюховичі, 900м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, п. 2.5, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, цього ж дня на адресу суду поступила справа про притягнення ОСОБА_1 ст. 124 КУпАП .
06.02.2026 року на адресу суду надійшло клопотання від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Леонтьєва О.В. про призначення транспортно-трасологічної експертизи у справі 466/11444/25, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постановою суду від 13.06.2026 року провадження у даній справі було зупинено до завершення проведення експертного дослідження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП ( справа № 466/11444/25 ) . За матеріалами вказаної справи , згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, 30.11.2025 року, о 07:50 год, в м. Львів, вул. Миколайчука 42А, в напрямку с-ща Брюховичі, 900м, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, не впорався з керуванням, в результаті чого здійснив з`їзд у рів по краю дороги. Внаслідок ДТП автомобіль отримав пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.2.3.Б, п.1.5 ПДР.
06.04.2026 року матеріали адміністративної справи повернулись на адресу Шевченківського районного суду м. Львова після проведення експертизи.
В судовому засіданні адвокат Леонтьєв О.В. та ОСОБА_1 не заперечили щодо відновлення провадження по справі. 
Оскільки відсутні обставини , що були підставою для зупинення провадження у справі, таке слід відновити. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив , що не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Пояснив, у вказаний в протоколі день відвозив свою матір на вокзал. Коли повертався додому, йому різко стало погано, так як у нього проблеми зі здоров`ям. Відтак, він зупинив транспортний засіб на узбіччі дороги, прийняв ліки та заснув. Проснувся від того, що до нього у вікно стукають працівники поліції. Він не відразу збагнув, що відбувається, адже був під дією. Жодних правопорушень він не вчиняв, тому просив суд закрити адміністративне провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Адвокат Леонтьєв О.В. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 заперечив. Зазначив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, його не зупиняли працівники поліції, жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Окрім того, адвокат зазначає, що ним було долучено до матеріалів адміністративної справи 466/ 11444/25 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП - медичні документи на підтвердження хвороби ОСОБА_1 . Вказана особа перебуває на обліку в лікарів з 2017 року , а працівники поліції жодним чином не поцікавились у ОСОБА_1 чи потрібна йому медична допомога. Зважаючи на його безпорадний стан вони повинні були вчинити дії для забезпечення медичної допомоги. Окрім цього пояснив, що оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а просто перебував у машині, відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відтак просив суд закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до п. 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані такого сп`яніння відповідно до ознак такого стану. Згідно з п. 4 вказаної Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння є, зокрема, розширені або звужені зіниці, що не реагують на світло, неприродна поведінка, порушення координації рухів, надмірна жвавість або загальмованість. 
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність не лише за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан такого сп`яніння. Відмова від проходження такого огляду утворює самостійний склад адміністративного правопорушення. 
Судом встановлено, що 30.11.2025 року, о 07:50 год. в м. Львові по вул. Миколайчука, 42А, у напрямку с-ща Брюховичі, 900 м, працівниками поліції було виявлено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який знаходився поза межами проїзної частини дороги.
З дослідженого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що транспортний засіб перебував у кюветі на протилежному боці дороги, а його розташування свідчило про те, що автомобіль виїхав зі своєї смуги руху, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки та з`їхав у кювет на зустрічній стороні дороги. 
При цьому суд звертає увагу, що версія сторони захисту про те, що ОСОБА_1 просто зупинився через погіршення самопочуття, не узгоджується з фактичними обставинами події та характером розташування транспортного засобу. З матеріалів справи та дослідженого відеозапису вбачається, що автомобіль знаходився не на узбіччі своєї смуги руху, а фактично на протилежному боці дороги після перетину суцільної лінії дорожньої розмітки, що саме по собі свідчить про втрату належного контролю над транспортним засобом.
Окрім цього, з відеозапису вбачається, що на момент прибуття працівників поліції у транспортному засобі були увімкнені фари, з салону голосно лунала музика, а сам ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля та будучи при свідомості, не реагував на пропозицію працівників поліції до спілкування.
Суд критично оцінює доводи адвоката про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише знаходився у ньому, оскільки такі доводи повністю спростовуються сукупністю досліджених доказів.
Так, із відеозапису встановлено, що працівники поліції одразу після прибуття на місце події намагались встановити контакт із ОСОБА_1 , при цьому такі спроби тривали близько тридцяти хвилин. Працівники поліції неодноразово стукали у вікна автомобіля, звертались до останнього, цікавились його станом здоров`я, запитували чи потрібна йому медична допомога та чи необхідно викликати швидку медичну допомогу. Разом з тим, ОСОБА_1 не повідомляв про необхідність невідкладної медичної допомоги, не просив викликати лікарів, а натомість поводився неадекватно обстановці : фактично не підтримував змістовної розмови, а реагуючи незрозумілим сміхом на слова правоохоронців.
Крім цього, з відеозапису вбачається, що працівники поліції здійснювали перевірку інформації щодо руху вказаного транспортного засобу по камерах зовнішнього відеоспостереження міста. На відповідний запит працівники поліції отримали відомості про те, що зазначений автомобіль рухався відповідним маршрутом незадовго до його виявлення у кюветі біля лісової смуги . Більше того, ОСОБА_1 демонструвались фотознімки з камер відеоспостереження з зафіксованим рухом транспортного засобу, однак як в судовому засіданні так і на місці події, останній факту керування автомобілем не заперечував, а лише пояснював, що після того як йому стало погано, він зупинився прийняв ліки та заснув.
Таким чином, доводи адвоката Леонтьєва О.В. про відсутність факту керування транспортним засобом суд вважає такими, що спрямовані виключно на уникнення адміністративної відповідальності.
Судом також встановлено, що у ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені характерні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагували на світло, виражене тремтіння пальців рук та поведінка, що не відповідала обстановці, що прямо зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджується дослідженим відеозаписом.
За наявності вказаних ознак працівники поліції діяли відповідно до вимог Інструкції та мали законні підстави вимагати від ОСОБА_1 проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що підтверджується направленням на проходження огляду із зафіксованою відмовою, а також відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано неодноразові пропозиції пройти відповідний огляд та категоричну відмову від такого.
При цьому суд звертає увагу, що працівники поліції роз`яснювали ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, однак останній свідомо відмовився від його проходження. Відповідно до вимог чинного законодавства, мотиви такої відмови правового значення не мають, а наслідком відмови є складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Посилання сторони захисту на те, що стан ОСОБА_1 був обумовлений виключно проблемами зі здоров`ям та прийомом сильнодіючих лікарських препаратів, суд оцінює критично та вважає такими, що не спростовують встановлених судом обставин.
Адвокатом Леонтьєвим О.В., в межах адміністративної справи 466/11444/25, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, дійсно було долучено медичні документи щодо стану здоров`я ОСОБА_1 , однак усі такі документи датовані 2022 роком. При цьому як сам ОСОБА_1 , так і його захисник пояснили, що ОСОБА_1 перебуває на обліку та проходить лікування ще з 2017 року, та систематично проходить обстеження та лікування в медичних закладах.
Разом з тим, жодного актуального медичного документа, який би підтверджував стан здоров`я ОСОБА_1 саме на момент події або хоча б у наближений до події період часу, суду не надано.
На переконання суду, така обставина є суттєвою, оскільки особа, яка стверджує про наявність тривалого тяжкого захворювання, систематичного лікування та регулярних приступів, об`єктивно повинна мати актуальні медичні документи щодо стану свого здоров`я, особливо враховуючи твердження про постійне спостереження у лікарів.
Окрім цього, суд враховує, що, за поясненнями самого ОСОБА_1 , у нього раптово погіршився стан здоров`я настільки, що він був змушений припинити рух транспортного засобу та прийняти сильнодіючі препарати. Однак при цьому будь-яких дій для отримання медичної допомоги він не вчинив: швидку медичну допомогу не викликав, до медичних закладів після події не звертався, будь-яких доказів надання йому медичної допомоги саме у день події суду не надав. 
Суд також звертає увагу, що ОСОБА_1 інкримінувалось перебування саме у стані наркотичного сп`яніння. При цьому наркотичні речовини, на відміну від алкоголю, можуть тривалий час перебувати в організмі людини та визначатись під час лабораторних досліджень навіть через певний проміжок часу після події.
Разом з тим, будучи обізнаним про складення щодо нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 не вчинив жодних дій для самостійного проходження медичного огляду чи лабораторного дослідження хоча б наступного дня після події з метою спростування доводів працівників поліції щодо перебування у стані наркотичного сп`яніння, хоча об`єктивно мав таку можливість.
Таку поведінку суд розцінює як таку, що свідчить про відсутність наміру особи об`єктивно спростувати встановлені працівниками поліції ознаки наркотичного сп`яніння.
Окрім цього, суд враховує, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП прямо передбачає відповідальність не лише за перебування у стані наркотичного сп`яніння, але і за перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відтак навіть твердження сторони захисту про вживання ОСОБА_1 сильнодіючих лікарських препаратів не спростовує обов`язку останнього пройти медичний огляд у встановленому законом порядку.
Доводи захисника про те, що працівники поліції повинні були насамперед забезпечити ОСОБА_1 медичну допомогу, суд вважає безпідставними, оскільки з дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції неодноразово цікавились станом здоров`я останнього, пропонували викликати швидку медичну допомогу та запитували чи потрібна така допомога, однак ОСОБА_1 не повідомляв про необхідність невідкладної медичної допомоги та не висловлював відповідних прохань.
Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів того, що працівники поліції діяли всупереч вимогам закону, порушували процедуру направлення на огляд, обмежували права ОСОБА_1 або іншим чином порушували вимоги Інструкції щодо порядку проведення огляду, стороною захисту суду не надано. Натомість дії працівників поліції повністю узгоджуються із вимогами Інструкції та Порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні даного правопорушення підтверджується протоколом серії ЕПР1527659 від 30.11.2025 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного або іншого сп`яніння від 30.11.2025 року, відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, рапортом працівників поліції від 30.11.2025 року, іншими матеріалами справи.
Оцінюючи всі докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена належними, допустимими, достовірними та взаємоузгодженими доказами, а тому підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення суд не вбачає.
При накладенні адміністративного стягнення у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховую характер вчиненого та його суспільну небезпеку, особу правопорушника та ступінь її вини, тому на нього слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
В силу дії п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП ,
у с т а н о в и в:
відновити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП після надходження до суду висновку судового експерта та матеріалів експертного дослідження у справі 466/11442/25.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у дохід держави у розмірі 665,60 грн.(шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів ГУК у Львівській області 21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294, Банк отримувача ГУ ДКСУ у Львівській області, Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA268999980313040149000013001, Код класифікації доходів бюджету 21081300.
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, Банк отримувача-Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача - UА908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету - 22030106.
Квитанції про сплату штрафу та судового збору слід надіслати до Шевченківського районного суду м. Львова, для долучення до матеріалів адміністративної справи.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення її повного тексту.
Повний текст постанови виготовлено 20.05.2026 року.
Суддя	  	І.  Є.  Зима