ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року	справа № 380/17570/25	
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У. В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся з позовом до Міністерства оборони України (місцезнаходження: пр-т Повітряних Сил, 6, м.Київ, 03168; код ЄДРПОУ 00034022), в якому просить:
- зобов`язати Міністерства оборони України прийняти рішення про виплату позивачу одноразової грошової допомоги згідно Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, станом на 01 січня 2024 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що у 2023 році йому було встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок загального захворювання безтерміново. Повідомляє, що 19.04.2024 позивачу було встановлено II групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, у зв`язку з чим згідно протоколу засідання комісії Міністерства оборони України № 167/975 від 08.11.2024 була призначена та виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 805000,00 грн.
Позивач зазначає, що відповідно до п. 17 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, вказана допомога встановлюється в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність.
Оскільки станом на 2024 рік прожитковий мінімум становив 3028,00 грн вважає, що одноразова грошова допомога мала бути призначена в розмірі 908400,00 грн, а не 805000,00 грн, так як інвалідність II групи вперше була встановлена позивачу у 2024 році.
Повідомляє, що неодноразово звертався із заявами про перерахунок одноразової грошової допомоги з підстав наведених вище, проте такі залишились поза увагою.
Відтак, просить позов задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою судді від 09.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 742549 від 19.05.2023 під час первинного огляду ОСОБА_2 встановлено ІІІ групу інвалідності безтерміново внаслідок загального захворювання. Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 628902 від 19.04.2024 під час повторного огляду ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Інвалідність встановлено безтерміново. ОСОБА_1 26.06.2024 звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Надалі рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі – Комісія), яке оформлено пунктом 37 протоколу від 08.11.2024 № 167/975, призначено одноразову грошову допомогу солдату у відставці ОСОБА_1 , звільненому 19.01.2023, який є особою з інвалідністю II групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, у зв`язку зі зміною групи інвалідності та причинного зв`язку інвалідності, на підставі довідок МСЕК серії 12ААВ № 742549 від 19.05.2023 та серії 12ААГ № 628902 від 19.04.2024 - у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2023) в сумі 805000 (вicімсот п`ять тисяч) грн 00 коп.
Згідно витягу із протоколу засідання Комісії, яке оформлено пунктом 14 протоколу від 17.01.2025 № 2/зм у зв`язку з технічною помилкою в частині зазначення суми пункт 37 протоколу засідання Комісії викладено в такій редакції:
« 37.Cолдату у відставці ОСОБА_3 , звільненому 19.01.2023, який є особою з інвалідністю II групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, у зв`язку зі зміною групи інвалідності та причинного зв`язку інвалідності, на підставі довідок МСЕК серії 12ААВ № 742549 від 19.05.2023 та серії 12ААГ № 628902 від 19.04.2024 - у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2023) в сумі 805200 (вicімсот п`ять тисяч двісті) грн 00 коп.»
Зазначає, що виходячи із змісту позовної заяви та долучених до неї документів ОСОБА_1 вважає рішення Комісії, яке оформлено протоколом № 167/975 від 08.11.2024 протиправним, оскільки ІІ групу інвалідності ОСОБА_1 було вперше встановлено у 2024, а тому при виплаті одноразової грошової допомоги слід виходити з прожиткового мінімуму встановленого на 2024 рік, а не 2023 рік.
Однак, відповідач вважає такі твердження помилковими, з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 10.09.2025 у справі № 120/845/24 зазначає, що з аналізу статей 16, 16-2, 16-3 Закону № 2011-XII та Порядку № 975 убачається, що підставою для призначення одноразової грошової допомоги є встановлення інвалідності, яка настала у зв`язку з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби, у тому числі під час захисту Батьківщини. Нормативне регулювання чітко визначає, що розмір цієї допомоги обчислюється, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року, в якому інвалідність встановлено вперше.
Отже, юридичне значення має саме факт первинного встановлення інвалідності з підстав, пов`язаних із проходженням військової служби, оскільки він визначає і момент виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, і базовий критерій її розрахунку. Подальша зміна причинного зв`язку інвалідності (наприклад, з «пов`язаної з проходженням військової служби» на «пов`язану із захистом Батьківщини») не утворює нового первинного факту і не змінює базового моменту відліку для визначення розміру одноразової грошової допомоги; у такому разі може здійснюватися доплата до більшого розміру з урахуванням раніше виплачених сум, але обчислення все одно провадиться виходячи з прожиткового мінімуму року первинного встановлення інвалідності.
Враховуючи вищенаведене, вважає, що протокольним рішенням від 08.11.2024 №167/975 засідання комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум правомірно призначено позивачу виплату одноразової грошової допомоги виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого станом на 1 січня 2023 року, в якому вперше встановлено інвалідність (2023), в сумі 805200 грн.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 742549 від 19.05.2023 під час первинного огляду ОСОБА_2 встановлено ІІІ групу інвалідності безтерміново внаслідок загального захворювання. 
Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 628902 від 19.04.2024 під час повторного огляду ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Інвалідність встановлено безтерміново.
Позивач 26.06.2024 звернувся зі заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі – Комісія), яке оформлено пунктом 37 протоколу від 08.11.2024 № 167/975, призначено одноразову грошову допомогу солдату у відставці ОСОБА_1 , звільненому 19.01.2023, який є особою з інвалідністю II групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, у зв`язку зі зміною групи інвалідності та причинного зв`язку інвалідності, на підставі довідок МСЕК серії 12ААВ № 742549 від 19.05.2023 та серії 12ААГ № 628902 від 19.04.2024 - у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2023) в сумі 805000 (вicімсот п`ять тисяч) грн 00 коп.
Згідно з витягом із протоколу засідання Комісії, яке оформлено пунктом 14 протоколу від 17.01.2025 № 2/зм у зв`язку з технічною помилкою в частині зазначення суми пункт 37 протоколу засідання Комісії викладено в такій редакції:
« 37.Cолдату у відставці ОСОБА_3 , звільненому 19.01.2023, який є особою з інвалідністю II групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, у зв`язку зі зміною групи інвалідності та причинного зв`язку інвалідності, на підставі довідок МСЕК серії 12ААВ № 742549 від 19.05.2023 та серії 12ААГ № 628902 від 19.04.2024 - у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2023) в сумі 805200 (вicімсот п`ять тисяч двісті) грн 00 коп».
Позивач не погоджується з розміром призначеної допомоги та вважає, що така повинна обчислюватися, виходячи з 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня 2024 року, а не 2023 року, а тому звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII.
Відповідно до статті 1 Закону №2011-XII (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Частиною 1 статті 12 Закону № 2011-XII визначено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється, зокрема, на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
За приписами ч.ч. 6, 10 статті 16-3 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі - Порядок № 975).
Пунктом 1 Порядку № 975 (у редакції, чинній на дату звернення до відповідача) визначено, що цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, та осіб, звільнених з військової служби (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення її з військової служби, - дата смерті, зазначена у свідоцтві про смерть;
у разі коли військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, зник безвісти за особливих обставин або його в судовому порядку визнано безвісно відсутнім та у подальшому рішенням суду оголошено померлим, - дата набрання законної сили рішенням суду про оголошення військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, померлим;
у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності;
у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата огляду, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 16-2 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності IІ групи.
За змістом частини 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).
Суд зауважує, що алгоритм дій державних органів щодо виплати одноразової грошової допомоги врегульовано, зокрема Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530 (далі - Наказ №530).
Пунктом 4.5 розділу IV Наказу №530 визначено, що за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України, здійснюється виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (зі змінами) (далі - Порядок виплати допомоги).
Відповідно до п. 4.7 розділу IV Наказу №530 документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України керівник обласного ТЦКСП за місцем проживання цих осіб.
Згідно з п. 4.9 розділу IV Наказу №530 висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги уповноважені органи (військові частини, військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, установи, організації та ТЦКСП), які здійснюють оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги, подають до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України в 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів.
Якщо документи, необхідні для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, відсутні, уповноважені органи (військові частини, військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, установи, організації та ТЦКСП), які здійснюють оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги, надають заявникам допомогу в їх розшуку.
У разі наявності технічних можливостей документи, необхідні для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, можуть подаватися уповноваженими органами через систему електронного документообігу з дотриманням встановлених вимог.
Отримані документи опрацьовуються структурними підрозділами апарату Міністерства оборони і Генерального штабу відповідно до їх повноважень та подаються на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яка в своїй діяльності керується наказом Міністерства оборони України від 26 жовтня 2016 року № 564 «Про затвердження Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2016 року за № 1497/29627.
Відповідно до п. 4.11 розділу IV Наказу №530 департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника бюджетних коштів до розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня щодо права на виплату одноразової грошової допомоги та у разі її призначення в порядку черговості відповідно до дати подання документів готує та надає Державній казначейській службі України розподіли відкритих асигнувань у розрізі розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.
Розпорядники бюджетних коштів нижчого рівня, які мають власну мережу розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня, доводять ці рішення до уповноважених органів (військових частин, військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, установ, організацій та ТЦКСП), які подавали висновки щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, та впродовж трьох робочих днів готують та надають Державній казначейській службі України розподіли відкритих асигнувань у розрізі розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Виплата одноразової грошової допомоги здійснюється не пізніше трьох робочих днів з дня відкриття асигнувань розпорядникам бюджетних коштів нижчого рівня шляхом перерахування коштів на рахунок, зазначений отримувачем допомоги у своїй заяві.
Уповноважені органи (військові частини, військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, установи, організації та ТЦКСП), які здійснювали оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги, повідомляють заявників про прийняте головним розпорядником коштів рішення щодо призначення або відмови в призначенні одноразової грошової допомоги у 15-денний строк з дня його одержання.
Згідно з п. 4.12 розділу IV Наказу №530 після отримання коштів для виплати одноразової грошової допомоги розпорядники коштів третього рівня протягом трьох робочих днів уточнюють рахунки отримувачів допомоги, видають наказ про виплату одноразової грошової допомоги та подають платіжні документи до органів Державної казначейської служби України.
Наказом Міністерства оборони України від 26 жовтня 2016 року № 564 затверджено Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі – Положення №564), це Положення визначає основні функції, завдання, повноваження Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Комісія), а також порядок організації її роботи (п. 1 розділу І Положення №564).
Комісія утворюється в апараті Міністерства оборони України з метою виконання пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок), та Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року № 290 (п. 2 розділу І Положення №564).
Основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтею 21-4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та компенсаційних сум військовослужбовцям, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, які загинули під час виконання обов`язків військової служби у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, передбачених резолюціями Генеральної Асамблеї ООН та постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року № 290 «Про затвердження Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках» (п. 1 розділу ІІ Положення №564).
Пунктом 2 розділу ІІ Положення №564 серед іншого передбачено, що з метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія зобов`язана:
приймати до розгляду документи, що надходять до Міністерства оборони України для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтею 21-4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцям Збройних Сил України, особам, звільненим з військової служби зі Збройних Сил України та СРСР, які стали інвалідами, військовозобов`язаним та резервістам, які стали інвалідами внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) чи захворювання, пов`язаних з їх призовом на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, членам родин загиблих (померлих) військовослужбовців Збройних Сил України.
приймати рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги в місячний строк із дня надходження всіх необхідних документів;
доводити прийняті рішення до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для здійснення фінансування на виплату одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум;
забезпечити роботу зі зверненнями громадян з питань призначення і виплати одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум;
забезпечити участь в опрацюванні питань, пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, у разі внесення змін до нормативно-правових актів.
Пунктами 1-12 розділу ІІІ Положення №564 встановлено, що Комісія приймає рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на підставі документів, визначених Порядком та Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за № 1294/26071, та інших нормативно-правових актів.
Формою роботи Комісії є засідання.
Засідання Комісії проводяться не рідше одного разу на місяць (за наявності документів для розгляду).
У разі відсутності голови Комісії на засіданнях головує його заступник.
Дата проведення засідання Комісії та порядок денний повідомляються Комісії не пізніше двох діб до її засідання секретарем, який організовує підготовку та розсилку повідомлень усім членам Комісії.
Засідання Комісії є правомочним, якщо на ньому були присутні не менше половини її членів.
Рішення Комісії приймаються відкритим голосуванням простою більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні.
У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови Комісії.
У разі незгоди з прийнятим рішенням член Комісії письмово викладає свої заперечення в доповідній записці, що додається до протоколу засідання Комісії і є його невід`ємною частиною.
Результати засідання Комісії оформлюються протоколом, який підписується головою Комісії, його заступником, секретарем та всіма членами Комісії, які брали участь у засіданні.
Рішення Комісії про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум доводиться до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України. Виплата одноразової грошової допомоги здійснюється відповідно до наказів.
Рішення Комісії може бути оскаржено в судовому порядку.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені правові норми, необхідно дійти висновку, що законодавством встановлено чіткий порядок дій щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Зокрема, особа, звільнена з військової служби, у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, подає уповноваженому органу (в даному випадку обласного ТЦКСП за місцем проживання) заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, до якої долучає відповідні підтверджуючі документи.
Документи на одержання одноразової грошової допомоги Керівник обласного ТЦКСП за місцем проживання особи з інвалідністю чи втратою працездатності оформляє та подає до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України.
У свою чергу рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги приймає Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.
При цьому, в разі не погодження особи з відповідним рішенням Комісії, таке може бути оскаржено в судовому порядку.
Так, з матеріалів справи та змісту позовної заяви судом встановлено, що позивач фактично не погоджується з рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яке оформлено пунктом 37 протоколу від 08.11.2024 № 167/975 щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2023) в сумі 805000 (вicімсот п`ять тисяч) грн 00 коп.
Зокрема позивач вважає, що розмір призначеної допомоги повинен був становити 908400,00 грн, а не 805000,00 грн та обчислюватися, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня 2024 року, а не 2023 року.
Водночас, суд звертає увагу, що вказане рішення відповідача є чинним та позивачем не оскаржується, доказів скасування такого в судовому порядку матеріали справи не містять.
При цьому, процедура призначення спірної грошової допомоги, встановлена Порядком № 975, Наказом №530 та Положенням №564 не передбачає можливості повторно призначення (перепризначення) одноразової грошової допомоги в разі чинності попереднього рішення.
Таким чином, за наявності чинного рішення, оформленого пунктом 37 протоколу від 08.11.2024 № 167/975, яке позивачем не оскаржується, у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача повторно прийняти рішення про виплату позивачу одноразової грошової допомоги згідно Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, станом на 01 січня 2024 року.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.
Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Водночас, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту, є диспозитивним правом позивача. При цьому підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог, визначаються позивачем самостійно.
Разом з тим, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (Постанова КАС ВС від 16.10.2024 у справі № 826/5982/18, від 18.07.2023 у справі № 826/27791/15, від 27.07.2022 у справі № 420/14973/21, від 23.06.2022 у справі № 522/22136/17).
З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку про відсутні підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Щодо судового збору, то такий розподілу не підлягає.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Братичак Уляна Володимирівна