Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 295/1401/26
Провадження № 2/935/1028/26
РІШЕННЯ
Іменем України
19 травня 2026 року       м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого – судді Василенка Р.О., зі секретарем – Криворучко Я.В., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що 09.05.2021 між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та ОСОБА_1 укладено Договір № 599634. Згідно п. 1.1. договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 6250,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. 
26.11.2021 було укладено договір № 26-11/2021 відповідно до якого ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 599634. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 599634. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 599634 в розмірі 10137,49 грн, яка складається з: заборгованість за основним зобов`язанням 5910,20 грн та 4227,29 грн – заборгованість за нарахованими процентами.
16.05.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" та ОСОБА_1 укладено Договір № 2113641425562. Відповідно до умво кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає: 5900 грн. Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. 
17.05.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" та ОСОБА_1 укладено договір № 2113739332827. Згідно п. 1.1. Договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 1600.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. 01.12.2021 було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 2113641425562 та № № 2113739332827. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 2113641425562 та №№ 2113739332827. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 2113641425562 в розмірі 40179,00 грн, яке складається з: 5900,00 грн – заборгованість за тілом кредиту та 34279,00 грн – заборгованість за процентами, за договором № № 2113739332827 в розмірі 31358,24 грн., яке складається з заборгованості за тілом кредиту 1600 грн., 29785,24 грн – заборгованість за нарахованими процентами. Просить стягнути вказану заборгованість та судові витрати у вигляді судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 25 000 грн.
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області 14 квітня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
До суду надійшов відзив відповідача в якій вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки з моменту виникнення зобов`язання минув строк позовної давності, вставновлений законом. Позивачем подано декілька різних розрахунків заборгованості, які відрізняються між собою, що унеможливлює визначення фактичного розміру боргу. Нараховані відсотки, штрафи та інші платежі є непрпорційними та явно завищеними. Позивачем не надано належних та допустимих доказів безперервного переходу права вимоги, відсутні докази, який саме кредитний договрі включений до переліку переданих прав вимоги, не доведено належного повідомлення борждника про зміну кредитора. 
У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що згідно з положеннями ст.204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Кредитний договір є дійсним як в цілому, так і в частині автоматичної пролонгації договору, не оскаржується в судовому порядку як сторонами договору, так і будь-якими іншими особами, відповідає вільному волевиявленню сторін та чинному законодавству. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення вказаного договору, шляхом заповнення заяви-анкети на отримання кредиту, у якій відповідач підтвердив, що він ознайомлений з умовами та правилами надання коштів в позику. У справі, що розглядається, заборгованість складається із: заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками. Позивач не нараховував пеню, неустойку та/або інші штрафні санкції за невиконання умов договору, а лише відсотки, у розмірі та строк, погоджений сторонами. Враховуючи, що відсотки не є пенею, їх зменшення чинним законодавством не передбачено. Розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами Кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. 
Суд, дослідивши матеріали справи на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 09.05.2021 між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 599634. Відповідно до п.1.3 договору сума кредиту становить 6250 грн. Відповідно до п. 1.4. договору строк кредиту 365 днів. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е069. 
На підтвердження перерахування коштів надано довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 06.11.2025 вих.№2646_251106102947, з якої вбачається, що 09.05.2021 на суму 5000 грн маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPAY.UA 89061199.
Згідно з п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування/утримання: - у розмірі 5 000,00 гривень за реквізитами платіжної картки НОМЕР_2 або іншої платіжної картки, реквізити якої зазначені споживачем в особистому кабінеті, або надані товариству іншим шляхом, в тому числі, через засоби зв`язку та у розмірі 1 250,00 гривень на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5. Договору.
26.11.2021 було укладено договір № 26-11/2021 відповідно до якого ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, згідно реєстру боржників від 26.11.2026 року, в тому числі за договором № 599634 в розмірі 7880,28 грн. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 599634. Відповідно до п. 2.3 договору факторингу № 26-11/2021, то за цим договором клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржника виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржника. 
Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № 599634 складеного ТОВ «Вердикт Капітал» вбачається, що борг на дату відступлення права вимоги 26.11.2021 становить 7880,28 грн та складається з 5910,20 грн – заборговнаість за тілом кредиту, 1970,08 грн – заборгованість за відсотками. Станом на дату розрахунку 10.01.2023 в розмірі 10137,49 грн, яка складається з: заборгованість за основним зобов`язанням 5910,20 грн та 4227,29 грн – заборгованість за нарахованими процентами.
Також, 16.05.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" та ОСОБА_1 укладено договір № 2113641425562, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором S4-H6. Згідно п. 1.1. договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5900.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. Відповідно до п. 1 .4 передбачено проценти за користування кредитом. 
На підтвердження перерахування коштів за кредитним договором № 41****9326 свідчить довідка ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» з якої вбачається перерахунок коштів в сумі 5900 на картку № НОМЕР_2 16.05.2021 номер договору 2113641425562.
Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № 2113641425562 складеного ТОВ «Вердикт Капітал» вбачається, що борг на дату відступлення права вимоги 01.12.2021 становить 40179 грн та складається з 5900,00 грн – заборговнаість за тілом кредиту, 34279,00 грн – заборгованість за відсотками. Станом на дату розрахунку 10.01.2023 в розмірі 115298,98 грн, яка складається з: заборгованість за основним зобов`язанням 5900,00 грн та 75119,98 грн – заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до п. 2.4 договору факторингу № 
17.05.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" та ОСОБА_1 укладено договір № 2113739332827, який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором W5.
Згідно п. 1.1. Договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 1600.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. Відповідно до п. 1 .4 передбачено проценти за користування кредитом.
На підвтердження перерахування коштів свідчить довідка ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» з якої вбачається перерахунок коштів в сумі 1600 на картку № НОМЕР_2 17.05.2021 номер договору 2113739332827.
01.12.2021 було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, згідно реєстру боржників від 03.12.2021 в тому числі за договорами № 2113641425562 та № № 2113739332827.
Відповідно до п. 2.4 договору факторингу № 1-12, то за цим договором фактор одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг право вимоги за якими передбається, а в розділі 1 зазначено, що право вимоги - це право грошової вимоги клієнта до боржників щодо погашення заборгованості, строк платежу за якою настав (наявна вимога). 
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, згідно з реєстрами боржинків свід 10.01.2023 року, в тому числі за договорами № 2113641425562, № 2113739332827, № 599634. 
Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № 2113739332827 складеного ТОВ «Вердикт Капітал» вбачається, що борг на дату відступлення права вимоги 26.11.2021 становить 10864,00 грн та складається з 1600,00 грн – заборговнаість за тілом кредиту, 9264,00 грн – заборгованість за відсотками. Станом на дату розрахунку 10.01.2023 в розмірі 31358,24 грн, яка складається з: заборгованість за основним зобов`язанням 1600,00 грн та 20494,24 грн – заборгованість за нарахованими процентами. 
Частиною першою та другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
У відповідності до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);
У відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Частина 1 ст. 1078 ЦК України передбачає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
У відповідності до ч.1 ст. 525, ч.1 ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відзиві відповідачем заборгованість за кредитними договорами не спростована, договори підписан електронним підписом одноразовим ідетинфікатором, кредитні кошти перераховані згідно наданих довідок ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення». Натомість власного розрахунку або доказів повернення наданих кредитних коштів не надано, будь-яких документів на спростування розміру заборгованості відповідачем не долучено, будь-яких належних та допустимих доказів щодо безпідставності вимог позивача та не отримання грошових коштів на вказану банківську карту відповідачем не надано. Сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди щодо фіксованого розміру процентної ставки для певного періоду користування кредитними коштами, в залежності від виконання позичальником умов договору. Отже, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, визначеного та погодженого сторонами цього Договору.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
З огляду на положення ч.5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» включення у договори із споживачем умов, які є несправедливими, є підставою для визнання таких умов недійсними.
Однак, відповідачем не надано доказів на підтвердження визнання кредитних договорів в судовому порядку недійсними, в цілому або в частині. При цьому суд зазначає, що відповідачем при розгляді справи в суді першої інстанції зустрічних вимог про визнання кредитного договору недійсним в частині визначення розміру процентів за користування кредитними коштами у зв`язку з їх невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» не заявлялося.
Отже, в силу вказаної вище презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України) правомірність положень цього договору презюмується.
Так, у кредитному договорі сторони належним чином узгодили умови та відповідний розмір процентної ставки, на підставі яких позивачем здійснювалося нарахування заборгованості по процентам, а тому суд дійшов висновку про стягнення процентів по кредитам, які нараховано в межах строку кредитування.
Щодо строків позовної давності суд зазначає таке.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).
За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
За статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, комісії, накладення стягнення на заставлене майно тощо).
Отже, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту, ПАТ «Банк Михайлівський» мав право від дня завершення строку кредиту та протягом наступних трьох років, звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права.
Наявність тривалого судового спору щодо приналежності права вимоги кредитору, в деяких випадках за частиною кредитних договорів, на переконання позивача призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності, в межах якого суд має право задовольнити позовні вимоги кредитора (за умови що боржник клопотатиме перед судом про застосування такої позовної давності), що в свою чергу також є підставою для його поновлення/не застосування судом позовної давності оскільки кредитор з об`єктивних причин був позбавлений можливості звернутись до суду в межах такого строку (ч. 5 ст. 267 ЦКУ).
Відповідно до позиції Верховного суду, яка була викладена в постанові по справі № 679/1136/21 від 07.09.2022: «У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), тобто на період з 02.04.2020 по 30.06.2023.
Окрім того, згідно розділу «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 19, за змістом якого, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії, а саме до 04.09.2025,
Таким чином вбчається, що строк позовної давності в кредитному договорі № 2113641425562 мав розпочатися 16.05.2022 та мав тривати до 16.05.2025, в кредитному договорі № 2113739332827 строк позової давності мав розпочатись 17.05.2022 року, за кредитними договором № 599634 строк позовної давності мав розпочатись 09.05.2022 року, однак на період з 02.04.2020 по 30.06.2023 строки позовної давності призупинились у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), а з 17.03.2022 до 03.09.2025 строки позовної давності призупинились у зв`язку з воєнним станом, а з позовом до суду позивач звернувся 27.01.2026, тобто строк позовної давності не пропущено.
Враховуючи вищевикладене та з огляду на те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, спростування розміру заборгованості відповідачем не надано. Відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованості за кредитним договором № 599634 від 09.05.2021 в розмірі 10137 грн 49 коп, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 5910,20 грн, 4227,29 грн - заборгованість за відсотками, за кредитним договором № 2113641425562 від 16.05.2021 в розмірі 40179,00 грн 00 коп, з яких заборгованість за кредитом 5900 грн., заборгованість за процентами 34279 грн. (в межах заявлених позовних вимог) та за кредитним договором № 2113739332827 від 17.05.2021 в розмірі 31 358 грн 24 коп, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 1600,00 грн, 29758,24 грн - заборгованість за відсотками, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами, в тому числі й щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.
Частиною 1статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.
До матеріалів справи долучено заяву на надання юридичної допомоги № 1208, договір про надання правової допомоги укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» від 01.07.2024, витяг з акту про дання юридичної допомоги №17, у якій вказано, що опис наданих послуг, їх вартість та кількість витраченого часу на загальну суму 6000 грн.
В той же час в даному випадку суд враховує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та його розміру.
З огляду на зазначене, враховуючи критерій реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності, яка розглядалася у відсутність сторін у судовому засіданні та кількість необхідних процесуальних дій сторони у цій справі, тому суд дійшов до висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 6 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог судовий збір розмірі 2662 грн. 40 грн.
Враховуючи викладене, на підставі п.1 ч.1 ст. 512, ч.1 ст. 1077, ст. 514, 1054, ч.1 ст. 1048, ст. 525,526,527,1049, ЦК України, керуючись ст.12,13,81, 141,263,265, 274-279 ЦПК України,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитим договором № 599634 від 09.05.2021 в розмірі 10 137 (десять тисяч сто тридцять сім) грн 49 коп, за кредитним договором № 2113641425562 від 16.05.2021 в розмірі 40 179 (сорок тисяч сто сімдесят дев`ять) грн 00 коп та за кредитним договором № 2113739332827 від 17.05.2021 в розмірі 31 358 (тридцять одна тисяча триста п`ятдесят вісім) грн 24 коп, судовий збір в розмірі 2662, 40 грн та витрати на правничу професійну допомогу в розмірі 6 000 грн.
В іншій частині стягнення судових витрат у виді правничої допомоги відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», код ЄРДПОУ 44276926, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО