Справа № 133/4400/25 
Провадження № 33/801/295/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дурач О. А.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Сидоренка Володимира Вікторовича на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04 березня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

04.03.2026 року постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.
Не погодившись з цією постановою, захисник  ОСОБА_1 – адвокат Сидоренко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Сидоренко В.В. вказує, що огляд  ОСОБА_1  на стан наркотичного сп`яніння, і, відповідно, його результати є незаконними та такими, що не відповідають «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735.
Скаржник зазначає, що відповідний огляд було проведено лише за допомогою експрес-тесту та лабораторне дослідження біологічного середовища  ОСОБА_1  в медичному закладі не проводилось. Також зауважує, що результат швидкого тесту є попереднім результатом, який потребує уточнення, а також за певних умов може бути неточним.
Крім того, посилається на те, що  ОСОБА_1  є військовослужбовцем, а тому процедура його огляду повинна була бути проведена відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП, чого зроблено не було.
12 березня 2026 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Сидоренко В.В. подав клопотання про повне дослідження матеріалів справи, в якому просить під час судового засідання у цій справі дослідити та переглянути наявні у справі відеозаписи та дослідити всі наявні в матеріалах справи докази.
Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що клопотання про повне дослідження матеріалів справи у судовому засіданні є юридично не спроможним, оскільки відповідно до приписів ст. 279 КУпАП, яка визначає порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, якого апеляційний суд неухильно дотримується під час розгляду справ, на засіданні серед іншого заслуховуються особи, які беруть участь у справі, досліджуються докази і вирішуються клопотання, а тому окремо заявляти клопотання про вчинення цих процесуальних дій немає жодної необхідності.
При цьому в судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1  та його захисник – адвокат Сидоренко В.В. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.
Варто зазначити, що 23.03.2026 року постановою суду апеляційної інстанції, за клопотанням адвоката Сидоренка В.В., надано дозвіл останньому брати участь в судовому засіданні в цій справі, призначеному на 24.03.2026 року о 09 год 40 хв., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням ним власних технічних засобів за допомогою системи ВКЗ (захищений відеоконференцзв`язок з судом). Однак, на початку судового засідання на зв`язок із судом адвокат Сидоренко В.В. з невідомих на те причин не вийшов.
Частиною 6 ст. 294 КУпАП передбачено, що неявка у судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
З огляду на викладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності  ОСОБА_1  та його захисника – адвоката Сидоренко В.В.
При цьому апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін з огляду на таке. 
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із п. 2.9. (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за:
1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;
2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;
3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
З матеріалів справи вбачається, що 13.11.2025 року о 12 год. 50 хв. у с. Махнівка, Хмільницького району Вінницької області, автошлях М-21, 242 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога у КП «Калинівська ЦРЛ», висновок № 328, результат огляду позитивний, водій ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння - канабіноїди, чим порушив вимоги п. 2.9.а. ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Висновок про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується такими доказами.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 511975 від 13.11.2025 року, в якому викладені наведені вище обставини. (а.с. 2).
Направленням водія транспортного засобу до КП «Калинівська ЦРЛ» для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 13.11.2025 року, де зазначені ознаки сп`яніння  ОСОБА_1 , а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя (а.с. 3).
Висновком № 328 щодо результатів медичного огляду  ОСОБА_1  від 13.11.2025 року, результат огляду: перебуває у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди) (а.с. 4).
Рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 2 БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Олега Зеленчука, відповідно до якого 13.11.2025 року о 12 год. 50 хв. працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, після чого водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водій погодився, результат огляду позитивний (а.с. 5).
Відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на яких, зокрема, зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 , повідомлення наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння, вимоги працівників поліції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, проходження ОСОБА_1  відповідного огляду (а.с. 8).
Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За ч. ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд доходить висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, який підтверджено відповідним медичним висновком.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Саме цими положеннями керуються працівники поліції при встановленні у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння. 
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що наявність таких ознак не є встановленням факту перебування особи в стані сп`яніння, а лише є підставою для проходження нею огляду у визначеному законом порядку. Саме проходженням такого огляду встановлюється факт наявності чи відсутності в організмі водія залишків алкогольних, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, правопорушник був зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку відповідний огляд на стан сп`яніння, на що він погодився.
Доводи апеляційної скарги про те, що огляд  ОСОБА_1  на стан наркотичного сп`яніння не відповідає встановленому порядку та його результати не можуть вважатися дійсними, оскільки огляд було проведено лише за допомогою експрес-тесту без проведення необхідного лабораторного дослідження, що є недостатнім для підтвердження стану наркотичного сп`яніння у водія, не заслуговують на увагу та правильних висновків суду першої інстанції не спростовують з огляду на таке.
Пунктом 12 розд. ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно з п. 7 та 8 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Та обставина, що огляд  ОСОБА_1  проводився за допомогою експрес-тесту, який є видом експрес лабораторного дослідження, не ставить під сумнів висновок медичного огляду та висновок суду першої інстанції про керування  ОСОБА_1  транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
При розгляді результатів тестування сечі на вміст будь-яких наркотичних речовин, у разі отримання попередніх позитивних результатів, необхідно керуватись клінічною картиною медичного огляду, тому підстав для сумніву в достовірності проведеного тесту у суду немає.
Діагноз лікаря, який вноситься до акту медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі результатів тестування, а він звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій поводиться, на наявність ознак наркотичного сп`яніння: звужені чи розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння очей, сповільненість або навпаки підвищена жвавість, нечіткість при виконанні координаторних проб, ступінь порушення реакції та інші ознаки, які вказують на можливий стан сп`яніння. Клінічні дані в поєднанні із результатом експрес-тесту дають можливість визначити, чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин.
Експрес-тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини, та надає якісний показник. Швидкі тести не потребують метрологічного контролю, тому не входять до галузі атестації. Чинне законодавство України не вимагає встановлення кількісних показників наркологічної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.
До протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які досліджені апеляційним судом, і з яких встановлено, що огляд  ОСОБА_1  на стан наркотичного сп`яніння проводився з його згоди лікарем у КП «Калинівська ЦРЛ КМР», при цьому жодних зауважень щодо порядку проходження огляду чи щодо дій медичного персоналу, правопорушник не висловлював, добровільно погодившись на проходження огляду саме за допомогою швидкого тесту.
Досліджені судом відеозаписи є інформативними і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції, ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і сам процес проходження відповідного огляду.
Матеріали справи не містять жодних доказів того, що після проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння за допомогою експрес-тесту  ОСОБА_1  наполягав на відібранні у нього інших, крім сечі, біологічних зразків середовища для проведення лабораторних досліджень на стан наркотичного сп`яніння.
Крім того, ні у висновку медичного огляду № 328 від 13.11.2025 року, ні у протоколі про адміністративне правопорушення  ОСОБА_1  не зазначив своїх заперечень щодо результатів проведеного медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.
До того ж, в матеріалах справи наявні письмові пояснення  ОСОБА_1 від 13.11.2025 року, в яких він повідомив, що 13.11.2025 року він перебував в стані наркотичного сп`яніння (а.с. 6).
Огляд  ОСОБА_1  на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем у закладі охорони здоров`я та жодних порушень порядку проведення такого огляду судом не встановлено.
Відповідно до пункту 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.
При цьому  ОСОБА_1 або його захисник не надали суду доказів оскарження медичного висновку № 328 від 13.11.2025 року щодо результатів огляду  ОСОБА_1  на стан наркотичного сп`яніння.
Таким чином, апеляційний суд вважає доведеним, що  ОСОБА_1  керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи доказів.
Згідно із ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Аналізуючи наведені положення закону, апеляційний суд визнає, що передбачений ст. 266-1 КУпАП окремий порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, стосується тих військовослужбовців, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. 
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
В той час, у даній справі відсутні будь-які докази того, що, керуючи транспортним засобом, з ознаками наркотичного сп`яніння, поза військовою частиною,  ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби.
З огляду на наведене, в даному випадку, застосування ст. 266-1 КУпАП щодо проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння  ОСОБА_1  було безпідставним, а тому доводи скаржника в цій частині є необґрунтованими.
Таким чином, апеляційний суд вважає доведеним, що  ОСОБА_1  керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи доказів.
На переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги спрямовані на ухилення  ОСОБА_1  від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення та ніяким чином не спростовують правильних висновків суду першої інстанції щодо наявності вини  ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
За таких обставин, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.
Між тим, 12 березня 2026 року на адресу апеляційного суду від захисника ОСОБА_1 – адвоката Сидоренка В.В. надійшло клопотання, в якому він просить у разі залишення апеляційної скарги без задоволення, призначити  ОСОБА_1 більш м`яке покарання, ніж передбачене законом, застосувавши аналогію закону із Кримінальним кодексом України.
Так, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено накладення стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У даному випадку цей вид стягнення є безальтернативним. Тобто санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу, поєднаного із позбавленням права керування транспортними засобами. 
При цьому, у даному випадку, загальні засади призначення адміністративного стягнення, визначені ч. 1 ст. 33 КУпАП, не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки передбачено накладення стягнення у межах, установлених цим Кодексом.
Підстав застосовувати аналогію закону у даному випадку немає, оскільки, по-перше, така аналогія застосовується лише у разі, якщо певні відносини не врегульовані законом, по-друге, відповідно до ч. 4 ст. 3 КК України застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.
Отже, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення.
Таким чином, оскільки КУпАП не передбачає можливості призначення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, клопотання про призначення стягнення ОСОБА_1 без позбавлення права керування транспортними засобами задоволенню не підлягає.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Сидоренка Володимира Вікторовича залишити без задоволення, а постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04 березня 2026 року - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя        О. В. Ковальчук