Справа № 939/2573/25

РІШЕННЯ
Іменем України
10 квітня 2026 року	селище Бородянка  	

Бородянський районний суд Київської області в складі головуючого - судді Стасенка Г.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,

 
ВСТАНОВИВ:

 
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 липня 2021 року між ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" і ОСОБА_1 укладено договір № 3477205510-98108, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн, строком кредитування 20 діб, до 08 серпня 2021 року (включно), зі сплатою 1.95% за кожен день користування кредитом. 18 листопада 2021 року було укладено договір № 18-11/21, відповідно до якого ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3477205510-98108. 10 січня 2023 року укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3477205510-98108.
Таким чином ТОВ "Коллект Центр" наділено правом вимоги до відповідача за договором № 3477205510-98108 від 19 липня 2021 року.
Крім того, 27 вересня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" і ОСОБА_1 укладено договір № 971742, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн, зі сплатою базової процентної ставки (фіксованої) у розмірі 2%, яка нараховується з другого дня користування позикою до дня повернення позики. 25 січня 2022 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" і ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір № 25/01/2022/1, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло права грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 971742. 10 січня 2023 року укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 971742. 
Таким чином ТОВ "Коллект Центр" наділене правом вимоги до відповідача за кредитним договором № 971742.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 3477205510-98108 від 19 липня 2021 року становить 36758 грн, з яких 4000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 32758 грн – заборгованість за відсотками, нарахованими на дату відступлення права вимоги.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 971742 від 27 вересня 2021 року, що підлягає стягненню з позичальника, становить 6685 грн 14 коп., з яких 2000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 4648 грн 21 коп. – заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги, 32 грн – інфляційні збитки, 4 грн 93 коп. – 3% річних.
Тому, оскільки відповідач умови кредитних договорів належним чином не виконує, просив стягнути з нього заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 43443 грн 14 коп. і відшкодувати судові витрати. 
За ухвалою судді від 30 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання.
11 вересня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності та у зв`язку з тим, що всі отримані кредити він повернув через термінали, а тому фінансові установи не мали до нього ніяких претензій і про наявність боргу його не повідомляли. Крім того договір, укладений в електронній формі, не містить електронних підписів сторін, відтак не має сили договору, укладеного у письмовій формі, підписаного сторонами.
18 вересня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача ОСОБА_2 зазначила, що відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договорів позики, шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської карти, на рахунок якої було перераховано грошові кошти. До того ж кредитні договори укладені з різними компаніями містять ідентичні дані відповідача, зазначені ним у відзиві на позов. Кредитний договір, укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", при укладенні договорів сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін відповідно до приписів ст. 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які витікають з кредитного договору. Повідомлення боржника про відступлення прав вимоги здійснювалось первісними кредиторами, відповідно до умов договорів факторингу. Перебіг строків позовної давності було зупинено у зв`язку з введенням карантину, а в подальшому воєнного стану. 
Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили.
Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 19 липня 2021 року між ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" і ОСОБА_1 укладено договір позики № 3477205510-98108, який підписано електронним підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора, за умовами якого відповідач отримав позику в розмірі 4000 грн, строком кредитування 20 діб до 08 серпня 2021 року, зі сплатою процентної ставки в розмірі 1,95% за один день користування грошовими коштами (а.с. 8-13, 24).
Згідно з розрахунком, здійсненим ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" за період з 19 липня 2021 року по 18 листопада 2021 року, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 3477205510-98108 становить 5560 грн, з яких 4000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 1560 грн – заборгованість за відсотками (а.с. 24 на звороті - 26).
З даного розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 3477205510-98108 від 19 липня 2021 року на користь ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" не сплачував. 
18 листопада 2021 року між ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" і ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір № 18-11/21 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3477205510-98108 від 19 липня 2021 року в розмірі 5560 грн, з яких 4000 грн – залишок по тілу кредиту, 1560 грн – залишок по відсотках (а.с. 37-41, 43).
Згідно з розрахунком, здійсненим ТОВ "Вердикт Капітал", заборгованість ОСОБА_1 станом на 10 січня 2023 року становить 36758 грн, яка складається з 4000 грн – заборгованість по основній сумі кредиту, 17470 грн – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 15288 грн – відсотки, нараховані згідно з кредитним договором (а.с. 28). 
За умовами договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 3477205510-98108 від 19 липня 2021 року ТОВ "Коллект Центр". Відповідно до реєстру боржників, ТОВ "Коллект Центр" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 3477205510-98108 у розмірі 36758 грн, з яких 4000 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 32758 грн – сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 44-51, 53).
Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 3477205510-98108 станом на 18 серпня 2025 року становить 36758 грн і складається з 4000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 32758 грн – заборгованість за відсотками (а.с. 30).
Крім цього, 27 вересня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" і ОСОБА_1 укладено договір позики № 971742, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн, строком кредитування 30 днів, до 27 жовтня 2021 року, зі сплатою процентної ставки за перший день користування позикою в розмірі 29.71% та зниженої процентної ставки з другого дня користування позикою в розмірі 0.01% до дати повернення позики; проценти за користування кредитом – 600 грн; орієнтовна загальна вартість позики 2600 гривень (а.с.14-22) 
Згідно з розрахунком, здійсненим ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів", за період з 27 вересня 2021 року по 25 січня 2022 року заборгованість ОСОБА_1 за договором № 971742 становить 6648 грн 21 коп., з яких 2000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 4648 грн 21 коп. – заборгованість за відсотками (а.с. 22 на звороті - 23).
З цього розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 971741 від 27 вересня 2021 року на користь ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" не сплачував. 
25 січня 2022 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" і ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 25/01/2022/1, за умовами якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 971742 від 27 вересня 2021 року в розмірі 6648 грн 21 коп., з яких 2000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 4648 грн 21 коп. – заборгованість по відсотках (а.с. 31-36, 42).
Згідно з розрахунком, здійсненим ТОВ "Вердикт Капітал", заборгованість ОСОБА_1 станом на 10 січня 2023 року становить 6685 грн 14 коп., яка складається з 2000 грн – заборгованість по основній сумі кредиту, 4648 грн 21 коп. – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 4 грн 93 коп. – 3% річних за користування грошовими коштами, нарахованими відповідно до ст. 625 ЦК України, 32 грн – інфляційні збитки (а.с. 27) 
За умовами договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 971742 від 27 вересня 2021 року ТОВ "Коллект Центр". Відповідно до реєстру боржників, ТОВ "Коллект Центр" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 971742 у розмірі 6685 грн 14 коп., з яких 2000 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 4648 грн 21 коп. – сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 44-51, 52).
Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 971742 станом на 18 серпня 2025 року становить 6685 грн 14 коп. і складається з 2000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 4648 грн 21 коп. – заборгованість за відсотками, 4 грн 93 коп. – 3% річних на дату відступлення права вимоги, 32 грн – інфляційні збитки (а.с. 29).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).
Законом України "Про електронну комерцію" встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами договорів досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаних договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Згідно з положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 
Згідно з вимогами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Встановлені судом фактичні обставини в справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" і відповідачем договору № 3477205510-98108 від 19 липня 2021 року ця фінансова установа надала позичальнику позику, а відповідач зобов`язувався повернути надану позику в повному обсязі у визначений договором строк кредитування – 20 діб, до 08 серпня 2021 рок, а за кредитним договором № 971742 від 27 вересня 2021 року – 30 днів, до 27 жовтня 2021 року.
Таким чином, позикодавець відповідно до ст. 1048 ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування:
- за кредитним договором № 3477205510-98108 від 19 липня 2021 року – 20 діб, тобто до 08 серпня 2021 року
- за кредитним договором № 971742 від 27 вересня 2021 року – 30 днів, тобто до 27 жовтня 2021 року. 
Після закінчення строку дії договору в позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.
Відповідно до розрахунку позивача, станом на 18 серпня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 за договором № 3477205510-98108 становить 36758 грн і складається з 4000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 32758 грн – заборгованість за відсотками, а за договором № 971742 становить 6685 грн 14 коп., з яких 2000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 4648 грн 21 коп. – заборгованість за відсотками, 32 грн – інфляційні збитки, 4 грн 93 коп. - 3% річних (а.с. 29, 30).
Досліджені судом розрахунки заборгованості свідчать про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитом включає періоди, які виходить за межі строку кредитування.
За умовами кредитного договору № 3477205510-98108 від 19 липня 2021 року відповідач отримав позику в розмірі 4000 грн, зі сплатою базової процентної ставки в розмірі 1,95% у день, а тому розмір відсотків, що підлягав би стягненню з відповідача в межах погодженого строку кредитування становить 1560 гривень, а за умовами кредитного договору № 971742 від 27 вересня 2021 року відповідач отримав позику у розмірі 2000 грн зі сплатою відсотків за перший день користування позикою у розмірі 29.71% та 0.01%, починаючи з другого дня користування позикою. Таким чином розмір відсотків, що підлягав би стягненню з відповідача в межах погодженого строку кредитування за договором № 971742 становить 600 гривень. 
Враховуючи викладене, оскільки відповідач умови вказаних кредитних договорів належним чином не виконував, жодних заперечень щодо позову суду не надав, право вимоги за цими договорами перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Коллект Центр" заборгованість:
- за кредитним договором № 3477205510-98108 від 19 липня 2021 року в розмірі 5560 грн, з яких 4000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 1560 грн – заборгованість за відсотками;
- за кредитним договором № 971742 від 27 вересня 2021 року в розмірі 2636 грн 93 коп., з яких 2000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 600 грн – заборгованість за відсотками, 32 грн – інфляційні збитки, 4 грн 93 коп. – 3% річних.
Твердження відповідача про своєчасне повернення отриманих ним кредитів судом до уваги не приймаються, оскільки доказів на підтвердження вказаних обставин він суду не надав.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби "COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин, дію якого неодноразово продовжено; 01 липня 2023 року його дію скасовано. Відповідно до п. 19 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим кодексом зупиняється на строк дії такого стану. Отже строки позовної давності позивачем не пропущені, а тому відсутні підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності. 
Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає таке.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копії договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, прайс-листа АО "Лігал Ассістанс", затвердженого рішенням загальних зборів № 01-11/2023 від 01 листопада 2023 року, заявки на надання юридичної допомоги № 845 від 01 липня 2025 року, витягу з акту № 12 про надання юридичної допомоги від 31 липня 2025 року, згідно з якими витрати, понесені позивачем на правничу допомогу, складають 16000 гривень (а.с. 54-56, 61).
Однак, з огляду на складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову і розмір задоволених вуимог, суд вважає, що заявлена до стягнення з відповідача на користь ТОВ "Коллект Центр" сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності, а тому, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про необхідність стягнення таких витрат у розмірі 2500 гривень.
В іншій частині в позові необхідно відмовити.
Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" підлягає частковому задоволенню, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 457 грн 06, виходячи з розрахунку: 8196 грн 93 коп., (розмір задоволених позовних вимог) х 2422 грн 40 коп. (сума сплаченого судового збору) : 43443 грн 14 коп. (розмір заявлених позовних вимог).
Керуючись ст. 526, 549, 551, 610, 611, 626, 627, 628, 638, 1048-1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (код ЄДРПОУ 44276926, 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306): 
- заборгованість за кредитним договором № 3477205510-98108 від 19 липня 2021 року в розмірі 5560 (п`ять тисяч п`ятсот шістдесят) гривень;
- заборгованість за кредитним договором 971742 від 27 вересня 2021 року в розмірі 2636 (дві тисячі шістсот тридцять шість) гривень 93 копійки, а всього стягнути заборгованість у загальному розмірі 8196 (вісім тисяч сто дев`яносто шість) гривень 93 копійки. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" на відшкодування витрат по сплаті судового збору 457 (чотириста п`ятдесят сім) гривень 06 копійок і витрат на правничу допомогу 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.
В іншій частині в позові відмовити.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення суду складено 10 квітня 2026 року.

Головуючий - суддя	Геннадій СТАСЕНКО