Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року 	справа № 580/2015/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі – ГУ ПФУ в Черкаській області, відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо перерахунку пенсії без урахуванням довідки про заробітну плат в зоні відчуження виданої Шевченківською районною державною адміністрацією у м. Києві від 07.03.2006 № 102 чим самим зменшивши основний розмір пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2025 року на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження виданої Шевченківською районною державною адміністрацією у м. Києві від 07.03.2006 № 102 та виходячи із індивідуального коефіцієнту заробітної плати для обчислення пенсії 9,76757.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивачу була обчислена пенсія виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження за жовтень 1987 року відповідно до архівної довідки за виданої Шевченківською районною державною адміністрацією від 07.03.2006 № 102. В подальшому відповідач зменшив основний розмір пенсії від середнього заробітку до 10344,24 грн та листом від 07.11.2025 повідомив, що було здійснено контрольну перевірку та було переглянуто матеріали пенсійної справи.
Представник позивача вказав, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії. Органи, що призначають пенсію, мають право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. Наявність сумнівів щодо некоректних записів у документах із сторони відповідача може бути лише підставою для перевірки, однак відсутність документів по цьому підприємству на зберіганні в архівних установах, не може нівелювати відомості, оформлені належним чином, та позбавляти права на належне пенсійне забезпечення.
Ухвалою від 05 березня 2026 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
20.03.2026 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представниця відповідача просила у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що позивачу пенсію обчислено на підставі архівної довідки від 07.03.2006 № 102, виданої Шевченківською районною державною адміністрацією, за повний місяць роботи (жовтень 1987 року). При розгляді пенсійної справи позивача встановлено, що довідка від 27.11.2002 № 05-16 про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, видана спеціалізованим управлінням “Енергомонтажвентиляція”, потребує уточнення, оскільки відповідно до цієї довідки позивач відпрацював у вересні 1987 року - 14 днів, в жовтні - 31 день. Згідно копії особового рахунку, який знаходиться в пенсійній справі, нарахована заробітна плата за роботу в зоні Чорнобильської АЕС у вересні 1987 року за 12 днів, у жовтні 1987 року за 29 днів. Враховуючи вищезазначене, пенсію із 01.09.2025 обчислено з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на відповідний рік, згідно із статтею 54 Закону № 796 та пунктом 9 Порядку № 1210, її розмір становить 10629,24 грн.
Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
У відповідь на звернення позивача щодо обчислення його пенсії, листом від 05.12.2025 № 13988-13903/П-02/8-2300/25 відповідач повідомив, що позивачу пенсію обчислено на підставі архівної довідки від 07.03.2006 № 102, виданої Шевченківською районною державною адміністрацією, за повний місяць роботи (жовтень 1987 року). При розгляді пенсійної справи позивача встановлено, що довідка від 27.11.2002 № 05-16 про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, видана спеціалізованим управлінням “Енергомонтажвентиляція”, потребує уточнення, оскільки відповідно до цієї довідки позивач відпрацював у вересні 1987 року - 14 днів, в жовтні - 31 день. Згідно копії особового рахунку, який знаходиться в пенсійній справі, нарахована заробітна плата за роботу в зоні Чорнобильської АЕС у вересні 1987 року за 12 днів, у жовтні 1987 року за 29 днів. Тому, із 01.09.2025 розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на відповідний рік з урахуванням середньомісячного коефіцієнта заробітної плати 2,90126 (6000,00 грн (мінімальна заробітна плата на 01.01.2021) x 5/10340,35 грн (середня заробітна плата (дохід) за 2020 рік). Станом на 01.09.2025 розмір пенсії ОСОБА_1 становить 10629,24 грн.
Дії ГУ ПФУ в Черкаській області щодо перерахунку пенсії без урахуванням довідки про заробітну плату в зоні відчуження позивач вважає протиправними, а тому звернувся в суд з цим позовом.
Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Правовідносини щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення врегульовані Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28.01.1991 № 796-ХІІ (далі – Закон № 796-ХІІ).
Згідно зі ст. 54 Закону № 796-ХІІ порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.
Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” визначає Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 “Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі – Порядок № 1210).
Відповідно до пп. 4 п. 3 Порядку № 1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.
Згідно з пункту 1 Порядку № 1210 механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи (пункт 2 Порядку № 1210). Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Порядку № 1210 у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється, виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.
Відповідно до пункту 7 Порядку № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати (доходу), яку (який) вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата (дохід) для розрахунку пенсії не може бути нижчою (нижчим) від фактично одержаної суми у зазначений період.
Відповідно до статті 15 Закону № 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).
Постановою Ради міністрів Української РСР та Української республіканської Ради професійних спілок “Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища” від 10 червня 1986 року № 207-7 установлено, що оплата праці робітників, зайнятих на роботах в третій, другій, першій зони небезпеки, проводиться відповідно в 4-, 3-, 2- кратному розмірі, понад розмір середньомісячної заробітної плати, виходячи із тарифної ставки (окладу), установленого за основним місцем роботи. Працівникам і службовцям, відрядженим у зону ЧАЕС та призваним на військові збори, за якими зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна зарплата, відповідно до абзацу 4 підпункту 1 пункту 1 постанови № 207-7, працю оплачували у ІІІ, ІІ та І зонах небезпеки у 4-, 3-, та 2-кратному розмірі, виходячи із тарифної ставки за основним місцем роботи, тобто на одну кратність менше, оскільки за основним місцем роботи за ними зберігається середня зарплата. А тому загальний показник кратності не може перевищувати 5-кратний розмір у найвищій ІІІ зоні небезпеки.
Суд встановив, що згідно з довідкою спеціалізованого управління “Енергомонтажвентиляція” від 27.11.2002 № 05-16 позивач у період із 17.09.1987 до 31.10.1987 виконував роботи передбачені Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР ВЦСПС від 29.12.1987 № 1497-378 та Постановою ради Міністрів СРСР и ВЦСПС від 05.06.1986 № 665-195, що дає право на державну пенсію на пільгових умовах згідно списку № 1 затвердженим Постановою № 1173.
Згідно особового рахунку позивачу виплачено заробітну плату у вересні 1987 року – 1061,78, у жовтні 1987 – 1807,13.
Відповідно до довідки Шевченківської районної державної адміністрації від 07.03.2006 № 102 позивачу за роботу із ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи зони виплачено заробітну плату у вересні 1987 року – 1061,78, у жовтні 1987 – 1807,13.
Аналіз зазначених доказів у своїй сукупності вказує на те, що позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 17.09.1987 до 31.10.1987.
Суд відхиляє покликання відповідача про невідповідність відомостей про кількість робочих днів у довідці спеціалізованого управління “Енергомонтажвентиляція” від 27.11.2002 № 05-16 та відомостями особового рахунку за вересень – жовтень 1987 року, оскільки відомості довідки Шевченківської районної державної адміністрації від 07.03.2006 № 102 про заробітну плату позивача у вересні-жовтні 1987 року відповідають відомостям про виплачену позивачу заробітну плату, внесеним до особового рахунку стосовно позивача. У свою чергу відповідач не зазначив обставин щодо неточності/відмінності у даних про заробітну плату позивача за вересень – жовтень 1987 року.
З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що відомості про заробітну плату за вказаний період роботи мають бути включені під час розрахунку пенсії позивача та, як наслідок, про протиправність дій відповідача щодо перерахунку пенсії позивача з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати із 01.09.2025 без урахування відомостей про заробітну плату за період із 17.09.1987 до 31.10.1987.
Суд також врахував, що індивідуальний коефіцієнт заробітної плати позивача для обчислення пенсії складав:
- до спірного перерахунку – 9,76757. 
- після перерахунку пенсії з 01.09.2025 – 2,90126.
Підсумовуючи викладене суд констатує протиправність дій відповідача щодо обчислення та виплати з 01.09.2025 пенсії позивача з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, без урахування відомостей про заробітну плату за період із 17.09.1987 до 31.10.1987 та застосування коефіцієнта заробітної плати позивача для обчислення пенсії - 2,90126.
Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.09.2025 з урахуванням відомостей про заробітну плату за період із 17.09.1987 до 31.10.1987 згідно архівної довідки Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 07.03.2006 № 102 про нараховану заробітну плату та індивідуального коефіцієнту заробітної плати для обчислення пенсії – 9,76757 та здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України “Про судовий збір” та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 – 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо проведення з 01.09.2025 перерахунку пенсії ОСОБА_1 з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати без урахування відомостей про заробітну плату за період із 17.09.1987 до 31.10.1987 та застосування коефіцієнта заробітної плати позивача для обчислення пенсії – 2,90126.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2025 з урахуванням відомостей про заробітну плату за період із 17.09.1987 до 31.10.1987 згідно архівної довідки Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 07.03.2006 № 102 про нараховану заробітну плату відповідно до ст. 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 796-XII від 28.02.1991 та Постанови Кабінету Міністрів України “Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 1210 від 23.11.2011 та індивідуального коефіцієнту заробітної плати для обчислення пенсії – 9,76757 та здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
1) позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );
2) відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, код ЄДРПОУ 21366538).
Рішення складене у повному обсязі та підписане 06.04.2026.

Суддя 	Василь ГАВРИЛЮК