УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа № 286/3661/25	Головуючий у 1-й інст. Вачко В. І.	
Категорія 156	Доповідач Скітневська О.М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року	м. Житомир	

Житомирський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Скітневської О.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 11 грудня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 11 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 34 000 грн з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду 01 жовтня 2025 року о 01 годині 44 хвилини по вул. Б.Хмельницького в м. Овруч Коростенського району Житомирської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «MAZDA 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів; від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на персональну нагрудну бодікамеру № 85711; чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Правопорушення вчинено протягом року.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що справу розглянуто за його відсутності, чим порушено його процесуальні права.
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що справа розглянута у його відсутність, оскаржувану постанову не отримував, дізнався про судове рішення лише 26.02.2026.
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
У судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник повторно не з`явилися, на відеозв`язок з апеляційним судом не вийшли, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. За змістом частини шостої статті 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. Оскільки ОСОБА_1 та його захисник були вчасно повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, про поважність причин неявки учасники суд не повідомляли, апеляційний суд приходить до висновку про можливість проведення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 та його захисника на підставі положень частини шостої статті 294 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд доходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідальність передбачена ч. 2 ст.130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є в тому числі своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Вказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані, висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху (ПДР), тобто за відмову в проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови судді відповідає вимогам, передбаченими ст. ст. 283, 284 КУпАП.
Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №469965 від 01.10.2025 убачається, що 01 жовтня 2025 року о 01 годині 44 хвилини, по вул. Б.Хмельницького в м. Овруч Коростенського району Житомирської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «MAZDA 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Правопорушення вчинено повторно протягом року.
Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 розділу ІІ Інструкції).
Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними по справі доказами, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №469965 від 01.10.2025;
-розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу;
- розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП;
-направлення водія на медичне обстеження на стан алкогольного/наркотичного сп`яніння до КНП «Овруцька міська лікарня»;
- розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом; 
-копією постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 12.08.2025 року у справі № 286/2229/25, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
-долученими до протоколу відеозаписами.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на те, що справу розглянуто за його відсутності, чим порушено його процесуальні права.
Стаття 268 КУпАП визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У частині 1 вказаної статті встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Разом з тим, згідно зі ст. 268 КУпАП правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, не відноситься до категорії справ, у яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Крім того, у матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про отримання електронних повісток від 01.10.2025 (а.с.5).
Так, електронні повістки, які направлялися судом щодо слухання справи були доставлені 10.10.2025 о 16:24:01 та 19.11.2025 о 16:22:57 ОСОБА_1 . SMS-повідомленням, що підтверджується звітом про доставлені електронні повідомлення (а.с. 13,18). У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не стверджує, що не отримував вказаних повісток.
Також, апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За таких підстав, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 був повідомлений належними чином, що підтверджується роздруківкою звіту про доставлені електронні повідомлення. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, а тому враховуючи вимоги статей 277 та 38 КУпАП суд першої інстанції розглянув справу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Інших доводів, які б спростовували правильність прийнятого місцевим судом рішення, апеляційна скарга не містить.
Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 11 грудня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Овруцького районного суду Житомирської області від 11 грудня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя	О. Скітневська