_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/679/26
Провадження № 2/947/1269/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.03.2026 року
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Гниличенко М.В.
при секретарі – Тіщенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

ВСТАНОВИВ:

06.01.2026 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 28.07.2023 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції ( м.Одеса), актовий запис № 1641, посилаючись на те, що у сторін народилась дитина, однак, подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. Спор з приводу проживання дитини відсутній. Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не існує. Потреба у наданні строку на примирення відсутня. Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.
Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2026 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В. 
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 27.01.2026 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.
Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.
Відповідач надала відзив, яким не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , та у зв`язку з відсутністю спору просила після розірвання шлюбу малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити проживати разом з матір`ю.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України, також сторони є користувачами електронного кабінету.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 до судового засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, у прохальній частині позову позивач просив розглянути справу без особистої участі у судовому засіданні на підставі наявних у справі письмових доказів.
Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, через канцелярію суду представником відповідача було надано заяву, якою позовні вимоги про розірвання шлюбу визнали та просили розглянути справу за їх відсутності.
Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті за відсутності сторін, належним чином повідомлених.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 28.07.2023 року уклали шлюб, який зареєстрований Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції ( м.Одеса), актовий запис № 1641, що вбачається із свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 від 28.07.2023 року /а.с.5 зворот/.
Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилась дитина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано 24.05.2024 року, серія НОМЕР_2 , батьками в якому вказані сторони по справі./а.с.5 зворот/.
Позивач у позові зазначив, що спір стосовно місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутній, оскільки неповнолітній син проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 .
Відповідач у відзиву зазначає, що суперечок про місце проживання спільної дитини сторони не мають, є домовленість, що дитина буде проживати з матір`ю, тому просить після розірвання шлюбу малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 .
Відповідно постанови Верховного Суду від 15.01.2020 року (справа № 200/952/18) зазначено, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.
Таким чином, судом встановлено, що шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють, матеріальних претензій не існує, та вважає за можливе малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 .
Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 
 
Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. 
 
За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. 
 
На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 
Керуючись ст.ст. 12, 81,89, 141, 211, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.07.2023 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції ( м.Одеса), актовий запис № 1641, які від шлюбу мають дитину – розірвати.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.
Після розірвання шлюбу малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 судовий збір у розмірі 1064 /одна тисяча шістдесят чотири / гривень 96 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено та підписано 12.03.2026 року.

Суддя            М. В. Гниличенко