ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/366/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/5687/25 Категорія: 304090000 	Морозов В. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В.,
за участю секретаря Костенко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Браданської Наталії Володимирівни на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізпозика») звернулося до суду з вказаним позовом до  ОСОБА_1 , обґрунтовуючи його тим, що 12.04.2024 року між ним та ОСОБА_1 укладено Договір № 484341-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «Бізпозика» 12.04.2024 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 484341-КС-003 про надання кредиту. 12.04.2024 року ОСОБА_1 , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 484341-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
ТОВ «Бізпозика» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-1051, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.
Отже 12.04.2024 року між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 484341-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «Бізпозика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 30000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15013259 процентів за кожен день користування кредитом.
Пунктом 2. кредитного договору визначено, що, протягом строку кредитування, процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.
Пунктом 3. кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.
ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 30000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті) , що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням).
Також, 03.05.2024 року між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 484341-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізпозика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 15 000,00 грн.
Також, 19.07.2024 року між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 484341-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізпозика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 48 000,00 грн.
До теперішнього часу бржник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_1 , чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором.
Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 484341-КС-003 позичальника ОСОБА_1 , відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором на загальну суму 141686,29 грн.
Позивач вважає, що, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.
З огляду на вищевикладене, представник позивача стверджує, що відповідач у справіналежним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором та у відповідача станом на 28.05.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 484341-КС-003 про надання кредиту, в розмірі 148 927,57 грн., що складається з:- суми прострочених платежів по тілу кредиту - 62 085,92 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 86 841,65 грн.; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн.
На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що становить 148 927,57 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 62 085,92 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 86 841,65 грн. 
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2025 року позов задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізпозика» заборгованість за Договором про надання кредиту № 484341-КС-003 від 12 квітня 2024 року в розмірі 148 927,57 грн.
Вирішено питання судових витрат.
Судове рішення мотивовано тим, що матеріали справи містять належні докази того, що  ТОВ «Бізпозика» та  ОСОБА_1 у належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору, погодивши розмір кредиту, порядок і строки здійснення платежів на його погашення, а також досягли домовленості щодо виду, розміру та строків сплати процентів за користування кредитними коштами.
З огляду на вищевикладене, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором № 484341-КС-003 від 12 квітня 2024 року в розмірі 148 927,57 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Брадарська Н.В. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що суд не повідомив належним чином відповідача альтернативними засобами зв`язку, у зв`язку з чим вона не могла скористатися своїм правом на подання відзиву та доказів на спростування позиції позивача.
Вказує, що фактично отримані кошти (тіло кредиту) становить 30 000,00 грн. + 15 000,00 грн. + 48 000,00 грн. = 93 000,00 грн., сплачено відповідачем 141686,29 грн., та при цьому додатково стягнуто судом 148 927,57 грн.
Стягнення додаткових 148 000,00 грн. є проявом несправедливих умов договору та порушенням принципів розумності і добросовісності.
Відсотки нараховані після закінчення строку дії договору до 28.05.2025 року, хоча строк кредитування до 27.09.2024 року.
Вважає, збільшення відсоткової ставки із «зниженої» на «стандартну» мірою відповідальності за порушення зобов`язання, тобто прихованою пенею.
Вказує, що у матеріалах справи відсутні належні докази укладення електронного кредитного договору.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Бізпозика» звертає увагу, що АТ «Приватбанк» надав суду відповідь, з якої вбачається, що дійсно, вищевказана карта випускалася на ім`я боржника, а також вбачається, що на рахунок боржника поступали від позивача кредитні кошти в загальному розмірі 93000,00 грн. Відповідач жодним чином не спростував вищевказану інформацію у апеляційній скарзі та крім того підтвердив часткове погашення боргу перед кредитором у розмірі 141 686,29 грн.
Тобто із вказаного вбачається реальність факту укладення кредитного договору між сторонами та видачі кредитних коштів.
Зауважує, що позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом, що нараховані на залишок по тілу кредиту виключно в межах строку дії кредитного договору.
Договір №484341-КС-003 про надання кредиту від 12.04.2024 року, що укладений між сторонами та за яким боржник отримав спочатку 30 000,00 грн., діяв до 27.09.2024 року, проте в послідуючому сторони уклали між собою дві додаткові угоди, згідно з якими боржник отримала додатково 15000,00 грн. (за додатковою угодою №1 від 03.05.2024 року) та 48 000,00 грн. (за додатковою угодою №2 від 19.07.2024 року). зокрема. згідно додаткової угоди №2 від 19.07.2024 року термін дії кредитного договору сторонами було пролонговано до 03.01.2025 року.
Тобто кредитор мав право нараховувати позичальнику відсотки за користування кредитними коштами в проміжок часу між 12.04.2024 року по 03.01.2025 року, а відтак позиція відповідача про те, що після 27.09.2024 року (перша початкова дата закінчення терміну дії кредитного договору) кредитор не мав права нараховувати позичальнику відсотки за користування кредитними коштами і після цієї дати міг нараховувати виключно відсотки згідно з ст. 625 ЦК України, є необґрунтованою.
Щодо доводів в частині того, що «стандартна» відсоткова ставка є мірою відповідальності для позичальника, то товариство зазначає, що ставка в день в розмірі 2,00000000 % є «стандартною». Саме вона має застосовуватись до позичальників і вона є такою, що не суперечить дозволеному максимальному розміру такої ставки згідно з чинним на момент укладення договору законодавством. Тоді як «знижена», тобто дисконтна процентна ставка є заходом стимулювання позичальників щодо вчасного повернення взятих у кредит коштів і зменшення на них фінансового тягаря в розмірі надмірних відсотків.
В судове засідання апеляційного суду сторони, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. Відповідно до приписів ч. 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвалене судом першої інстанції рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 12 квітня 2024 року між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1  укладено Договір про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) № 484341-КС-003 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Згідно з п. 2 Договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн. (Тридцять тисяч грн.) на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізпозика» (надалі - Правила). 2.2. Тип Кредиту: кредит. 2.3. Строк, на який надається Кредит: 24 тижнів. 2.4. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,15013259, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. 2.5. Комісія за надання Кредиту (надалі - Комісія): 4 500,00 грн. Нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Супровідні послуги відсутні, тарифи не змінні в продовж дії Договору, зміна будь-яких умов здійснюється шляхом укладання додаткового договору до договору, який Сторони погодили іменувати у своїх відносинах Додатковою угодою (далі - Додаткова угода). 2.6. Загальний розмір наданого Кредиту: 30 000,00 грн. 2.7. Строк дії Договору: до 27.09.2024 року. 2.8. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 78 000,00 грн. 2.9. Загальні витрати за Кредитом: 48 000,00 грн. 2.10. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9 168,16 процентів. 2.11. Денна процентна ставка: 0,95 процентів. 2.12. Дата видачі Кредиту 12.04.2024. 2.13. Дата повернення Кредиту 27.09.2024. 2.14. Мета (цілі) отримання Кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей Кредит є споживчим кредитом.
До укладення договору про споживчий кредит, позичальнику для ознайомлення в особистий кабінет надавався паспорт споживчого кредиту.
Відповідно до пропозиції (оферти) укласти Договір № 484341-КС-003 від 12 квітня 2024 року про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма.) ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» пропонує відповідачу укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) укласти договір № 484341-КС-003 від 12 квітня 2024 року про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма.) Відповідач з умовами пропозиції (оферти) ТОВ «Бізпозика» дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» ознайомлена.
З візуальної форми послідовності дій відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www.my.bizpozyka.com видно, які саме дії робила відповідач того, щоб ознайомитися та підписати Договір про надання кредиту.
Згідно з анкетою клієнта сума бажаного кредиту становить 30 000,00 грн.; дата отримання кредиту 12.04.2024 року; номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів 4149-6090-0161-9750.
Також, 03.05.2024 року між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 484341-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізпозика» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 15 000,00 грн. 
В подальшому, 19.07.2024 року між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 484341-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізпозика» надає відповідачу додатково кредит в сумі 48 000,00 грн.
Згідно з наданим розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 28 травня 2025 року становить 148 927,57 грн., та складається з:- суми прострочених платежів по тілу кредиту - 62 085,92 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 86 841,65 грн.; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн.
Відповідно до відповіді № 20.1.0.0.0/7-251017/41063 від 22 жовтня 2025 року АТ КБ «Приватбанк» повідомив, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 та згідно з випискою за договором № б/н за період 12.04.2024 року по 03.01.2025 року відповідачу 12.04.2024 року здійснено зарахування коштів в сумі 30 000,00 грн., 03.05.2024 року здійснено зарахування коштів в сумі 15 000,00 грн., та 19.07.2024 року здійснено зарахування коштів в сумі 48 000,00 грн.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього ж закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У ст. 3 даного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом ч. 3, 4, 6 ст. 11 приведеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 даного Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.
Встановивши, що кредитний договір від 12.04.2024 та додаткові угоди до нього від 03.05.2024 та 19.07.2024 укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторів, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості по тілу кредиту з ОСОБА_1 .
Крім того, із наданої АТ КБ «ПриватБанк» Виписки за договором б/н за період 12.04.2024 - 03.01.2025 по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що останній були 12.04.2024 року зараховані кошти у розмірі 30000,00 грн., 03.05.2024 - 15000,00 грн., 19.07.2024 - 48000,00 грн.
Отже, колегією суддів із наданих товариством доказів достовірно встановлено факт укладення кредитного договору між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 . 
Щодо заборгованості за відсотками
Відповідно до умов Договору №484341-КС-003 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) від 12.04.2024 року його укладено строком на 24 тижні (п. 2.3. договору), до 27.09.2024 року (п. 2.7. договору). 
Умовами договору визначено відсоткові ставки в день: стандартна - 2,00000000% (п. 2.4. договору) та знижена - 1,15013259 % (п.2.4. договору).
Додатковою угодою № 1 від 03.05.2024 року сторонами зміна відсоткової ставки та строку кредитування не передбачалися. 
У той же час, додатковою угодою №2 від 19.07.2024 року сторони передбачили зміну строку кредитування до 03.01.2025 року (п. 4 додаткової угоди №2).
Відповідно до розрахунку заборгованості відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися позикодавцем до 03.01.2025 року, тобто їх нарахування відбувалося лише в межах строку кредитування. Посилання на протилежне в апеляційній скарзі спростовується вищевикладеними обставинами.
Однак, щодо розрахунку заборгованості за відсотковою ставкою 2,0% в день, то колегія суддів звертає увагу на наступне.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %.
Таким чином, при обчисленні розміру заборгованості за відсотками слід враховувати поетапне зменшення розміру денної процентної ставки.
Колегія суддів вважає, що за період з 23.04.2024 по 03.01.2024 року нарахування відсотків у розмірі 2% в день суперечить Закону, а тому за даний період розмір боргу за відсотками підлягає перерахунку.
За підрахунками здійсненими судом апеляційної інстанції за вказаний період розмір боргу за відсотками становить 75 840,67 грн. Вказаний розмір розрахований у відповідності до залишку заборгованості за тілом кредиту, а також враховано оплату здійснену позичальником на суму 141686,29 грн., яка була врахована судом в рахунок погашення боргу за комісією, а також частково за відсотками та тілом кредиту. 
Таким чином розмір боргу за відсотками становить 75840,67 грн.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що «стандартна» відсоткова ставка є пенею, колегія суддів відхиляє, оскільки позичальник, підписуючи кредитний договір мала можливість ознайомитися з його змістом, в якому відображено алгоритм нарахування відсотків за «зниженою» відсотковою ставкою та «стандартною». Зі змісту кредитного договору їх нарахування не є мірою відповідальності позичальника. 
Щодо неналежного повідомлення судом першої інстанції відповідача про розгляд справи, то слід врахувати, що судова кореспонденція направлялася на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , а саме АДРЕСА_1 та була повернута до суду без вручення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що вважається належним чином повідомленням особи про розгляд справи.
Також, слід зауважити, що при поданні апеляційної скарги відповідач скористався своїм правом на викладення своїх заперечень щодо позовних вимог, та судом апеляційної інстанції надано їм правову оцінку.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження в частині розміру стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до положень ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції, в оскаржуваній частині не в повній мірі відповідають обставинам справи і вимогам закону, тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду зміні в частині стягнутих відсотків.
У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне в порядку визначеному частиною 13 статті 141 ЦПК України здійснити перерозподіл судових витрат.
Позовні вимоги задоволено судом на 92,61%, тому з відповідача на користь товариства підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2243,46 грн.
У той же час апеляційна скарга задоволена судом на 7,39%, а тому на користь ОСОБА_1 з ТОВ «Бізпозика» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 268,52 грн. 
Враховуючи положення частини 10 статті 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за доцільне остаточно стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства різницю у судовому зборі у розмірі 1974,94 грн.
Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Браданської Наталії Володимирівни - задовольнити частково.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2025 року - змінити, стягнувши з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором про надання кредиту № 484341-КС-003 від 12 квітня 2024 року в розмірі 137926,59 грн. 
Здійснити перерозподіл судових витрат.
Стягнути ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 1974,94 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 02 березня 2026 року.

Судді