Справа № 308/537/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський місьрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Бедьо В.І.,
за участю секретаря судового засідання Малиновської І.Ю.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача – ОСОБА_2 ,
представника відповідача – ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції в залі суду, в місті Ужгород, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про стягнення грошових коштів,-
В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про стягнення грошових коштів.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що під час шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 набуто у спільну сумісну власність нежитлове приміщення, загальною площею 80,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . 17.01.2024 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове платне довгострокове користування приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно п. 5.1.4 вартість оренди нежитлового приміщення з 17.07.2024 року складатиме 1200 доларів США, в гривнях на дату платежу за місяць і даний еквівалент продовжуватиметься до моменту закінчення дії договору. 01.11.2024 року, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладено договір оренди нежитлового примішення, відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове платне довгострокове користування приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . П. 4.1. Договору передбачено, що строк користування нежитловим приміщенням, що орендується встановлюється на 1 рік з 01.11.2024 року по 01.11.2025 року включно, з моменту прийняття нежитлового приміщення, що орендується за актом приймання – передачі. Згідно акту приймання передачі від 01.11.2024 року, Орендар повернув, а ОСОБА_4 прийняла з орендованого користування нежитлове приміщення, що є предметом оренди за договором від 01.11.2024 року.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.03.2025 року у справі №308/4723/24 шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що зареєстрований 03.11.2007 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено актовий запис №746 – розірвано. Враховуючи те, що дане майно є спільним, оскільки питання поділу майна не вирішено, а тому прибуток одержаний за цим договором оренди майна є також спільним.
Із прохальної частини поданої позовної заяви вбачається, що позивач просить:
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про стягнення грошових коштів - повністю. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 кошти за період з 17.10.2024 року по 01.11.2025 року в сумі 6 225,80 доларів США за курсом НБУ на день виконання рішення суду та стягнути сплачений судовий збір.
Заяви (клопотання) учасників справи.
14.01.2026 представником Відповідача подано заяву про долучення представника Відповідача до ЄСІТС «Електронний суд» з можливість ознайомлення з матеріалами справи в електронному варіанті.
19.01.2026 року через систему «Електронний суд» представник Позивача надіслав заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.
23.01.2026 року року через систему «Електронний суд» представник Відповідача надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.
27.01.2026 року року через систему «Електронний суд» представник Відповідача надіслав заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
03.02.2026 року через систему «Електронний суд» представник Відповідача Коган Р.В. подав до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачаються підстави для відмови у задоволенні позовної заяви. 
Представник ОСОБА_3 вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню виходячи із наступного. Позивач посилається на Договір оренди нежитлового приміщення від 01.11.2024 року. Від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України 26.01.2026 року надійшла відповідь на адвокатський запит № 19.5.1/5645-26-Вих, згідно з яким ОСОБА_4 перетнула Державний кордон на “ВИЇЗД” - 13.06.2024 року та станом на 01.12.2024 року на територію України не поверталась, а отже, ФІЗИЧНО Відповідач не могла підписати Договір оренди нежитлового приміщення від 01.11.2024 року. Отже, є незрозумілим, яким чином, на думку Позивача міг бути підписаний Договір оренди нежитлового приміщення від 01.11.2024 року, у разі перебування ОСОБА_4 за кордоном. Просимо звернути увагу на те, що при укладенні Договору оренди нежитлового приміщення від 17.01.2024 року між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Відповідачем було використано печатку у своїй діяльності ФОП ОСОБА_4 завжди її використовувала, до моменту поки Сторони не розлучилися, а Позивач не забрав речі Відповідача, разом з її особистими речами, документами та печаткою. На Договорі оренди нежитлового приміщення від 01.11.2024 року, який долучив Позивач, печатка не стоїть, оригіналу ОСОБА_1 до Суду не надав, що у свою чергу суперечать законодавству України.
Звертає увагу суду на те, що згідно Витягу № 301336771 з Державного реєстру речових прав - ОСОБА_4 на праві приватної власності володіє нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться справа № 308/16971/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про поділ майна подружжя. Одним з предметів спору є вищевказане нежитлове приміщення. Наразі, справа № 308/16971/24 все ще знаходиться на розгляді, а отже, у справі досліджуються докази, йде активний судовий процес, судом не встановлено правовий характер всіх об`єктів нерухомості, які наявні у колишнього подружжя, у свою чергу, нежитлове приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 все ще залишається у приватній власності Відповідача, а отже, будь-які стягнення стосовно оренди такого майна є передчасними. Однак, враховуючи, що предметом позову є стягнення коштів, а не поділ майна, то спростування презумпції права спільної сумісної власності не є головним питанням цієї справи, а вирішується окремо у справі № 308/16971/24. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.03.2025 року по справі № 308/4723/24, шлюб між сторонами було розірвано Отже, до березня 2025 року Сторони перебували у шлюбі, намагалися його врятувати та мали спільний бюджет. Весь дохід, який був отриманий Позивачем та Відповідачем був витрачений на потреби сім`ї, а отже стягнення за цей період застосуванню не підлягають.
При цьому, наголошує на те, що ФОП ОСОБА_4 знаходиться на єдиному податку 3 групи по ставці 5%, розмір військового збору для ФОП 3 групи становить 1% від доходу,тобто стягнення коштів повинно проводитися з урахуванням сплачених податків та зборів, тобто від “чистого” доходу.
24.02.2026 року через систему «Електронний суд» Позивачем надіслано до суду клопотання про долучення доказів, а саме: копії квитанцій, якими підтверджуються факт отримання відповідачкою орендної плати. Зазначає, що подати дані докази раніше не було можливості, оскільки вони отримані після подання позовної заяви до суду.
На виконання ухвали суду від 16.01.2026 Головним управлінням ДПС у Закарпатській області 04.03.2026 року надано витребувані судом докази, а саме: відомості про джерела/суми нарахованого (перерахованого) податку на доходи фізичних осіб та військового збору по фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за звітній податковий період 2024, за звітній податковий період 2025 року.
Позивач та його представник адвокат Ламбрух О.С., в судовому засіданні позов підтримали та просили задовільнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася. Його представник адвокат Коган Р.В. у задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у відзиві та запереченні. 
Інші процесуальні дії у справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2026 року вказана справа передана на розгляд судді Бедьо В.І.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.01.2026 року заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову залишено без задоволення.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.01.2026 року відкрито провадження у справі, було постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Витребуватит у Головного управління ДПС у Закарпатській області (код ЄДРПОУ 44106694, 88000, м. Ужгород, вул. Августина Волошина, 52) відомості про суми задекларованих доходів за 2024 - 2025 роки отримані ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), а також суми нарахованого (перерахованого) податку та військового збору з даних доходів за період 2024 - 2025 років.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.03.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Коган Романа Віталійовича про залишення без розгляду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання доказів та приєднання їх до матеріалів справи.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.03.2026 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Суд поновлює позивачу строк на подання доказу - копії квитанцій про оплату, оскільки даний доказ, який долучається Позивачем, подати дані докази раніше не було можливості, оскільки вони отримані після подання позовної заяви до суду, що об`єктивно унеможливлювало їх подання.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку, виходячи з наведених нижче доводів та мотивів. 
Як встановлено судом, 03 листопада 2007 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 746, (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 27.02.2024 року), копія якого долучена до матеріалів справи. 
Під час шлюбу набуто у спільну сумісну власність нежитлове приміщення, загальною площею 80,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 17.01.2024 року укладено договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове платне довгострокове користування приміщення за адресою: м. Ужгород, вул. Т. Легоцького, буд. 80, корп. 4. приміщення 61. Відповідно до п. 5.1 договору, розмір орендної плати за орендне користування нежитловим приміщенням, що орендується складає 1000 доларів США, в гривнях на дату платежу за місяць. Згідно п. 5.1.2. Договору, в період з 17.01.2024 року до 17.02.2024 року Орендарю надаються канікули по оплаті місячного платежу, тобто його перебування в цей період є безоплатним. Пунктом 5.1.3. Договору передбачено, що Орендар вносить оплату за 2 місяці наперед оренди нежитловим приміщенням не пізніше 20.01.2024 року. Наступна та всі подальші оплати місячного платежу здійснюються Орендарем не пізніше 20.04.2024 року в еквіваленті згідно п. 5.1. цього Договору. Відповідно до п. 5.1.4. Варість оренди нежитлового приміщення з 17.07.2024 року складатиме 1200 доларів США, в гривнях на дату платежу за місяць і даний еквівалент продовжуватиметься до моменту закінчення дії договору. Додатковою угодою від 17 січня 2024 року внесено зміни до п. 5.1.4. та визначено вартість оренди нежитлового приміщення в сумі 1000 доларів США. Приміщення вважаються фактично переданими Орендарю з моменту підписання акту здачі-приймання від 17.01.2024 року. Згідно акту приймання передачі від 30 жовтня 2024 року, Орендар повернув, а ОСОБА_4 прийняла з орендованого користування нежитлове приміщення, що є предметом оренди за договором від 17.01.2024 року. 01 листопада 2024 року, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладено договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове платне довгострокове користування приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Пунктом 4.1. Договору передбачено, що строк користування нежитловим приміщенням, що орендується встановлюється на 1 рік з 01.11.2024 року по 01.11.2025 року включно, з моменту прийняття нежитлового приміщення, що орендується за актом приймання - передачі. Відповідно до п. 5.1 Договору, розмір орендної плати за орендне користування нежитловим приміщенням, що орендується складає 1000 доларів США, в гривнях на дату платежу за місяць. Згідно акту приймання передачі від 01 листопада 2024 року, Орендар повернув, а ОСОБА_4 прийняла з орендованого користування нежитлове приміщення, що є предметом оренди за договором від 01.11.2024 року, копії яких долучено до матеріалів справи.
Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26 березня 2025 року у справі № 308/4723/24 шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що зареєстрований 03.11.2007 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено актовий запис №746 – розірвано, копія якого долучена до матеріалів справи.
Питання поділу спільного майна вирішується у справі № 308/16971/24, де кінцеве рішення ще не прийнято.
Як вбачається з позовної заяви, постановою Закарпатського апеляційного суду від 21 серпня 2025 року у справі № 308/16977/24 стягнуто з ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 грошові кошти у розмірі еквівалентному сумі 2 200,00 доларів США за курсом Національного банку України на день виконання судового рішення. Даним рішенням суду стягнуто з Відповідачки кошти за період часу з 17.01.2024 року по 17.10.2024 року.
Позивач зазначає, що дане майно є спільним, оскільки питання поділу майна не вирішено, а тому прибуток одержаний за цим договором оренди майна є також спільним. Відповідачка не надає половину коштів отриманих в результаті здачі в оренду спільного майна, а тому з неї підлягає стягненню половина отриманої орендої плати за період з 17.10.2024 року по 01.11.2025 року в сумі 6 225,8 доларів США за курсом Національного банку України на день виконання рішення.
Нормативно-правове обґрунтування.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Згідно фактичних обставин справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо стягнення з Відповідача половини отриманого доходу орендої плати за період з 17.10.2024 року по 01.11.2025 року в сумі 6 225,8 доларів США за курсом Національного банку України. Матеріали справи підтверджують, що обсяг доходу фізичної особи – підприємця ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за звітний податковий період у 2024 році, становить - 800 217,59 грн., податкове зобов`язання з єдиного податку за податковий період у сумі 40 010,88 грн.; у 2025 році – нарахувало 498 541,04 грн., податкове зобов`язання з єдиного податку за податковий період у сумі 24 927,05 грн, військовий збір за ставкою 1% для платників єдиного податку 3 групи за податковий період у сумі 4 985,41 грн. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26 березня 2025 року шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 – розірвано.
На думку Позивача, вимога стягнення половини отриманої орендої плати за період з 17.10.2024 року по 01.11.2025 року є законним способом захисту права Позивача на доходи, отримані Відповідачкою від спільного майна подружжя, яке, як на момент отримання Відповідачкою доходу, так і станом на сьогодні ще не було/не є поділеним. У позові Позивач вказує, що відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Позиція Відповідачки ОСОБА_4 ґрунтується на тому, що  ОСОБА_4 на праві приватної власності володіє нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться справа № 308/16971/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про поділ майна подружжя. Одним з предметів спору є вищевказане нежитлове приміщення. Наразі, справа № 308/16971/24 все ще знаходиться на розгляді, а отже, у справі досліджуються докази, йде активний судовий процес, судом не встановлено правовий характер всіх об`єктів нерухомості, які наявні у колишнього подружжя, у свою чергу, нежитлове приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 все ще залишається у приватній власності Відповідача, а отже, будь-які стягнення стосовно оренди такого майна є передчасними. На думку Відповідачки стягнення коштів повинно проводитися з урахуванням сплачених податків та зборів, тобто від «чистого» доходу.
За змістом статей 60, 61, 65, 66 СК України майно, набуте у шлюбі, є спільною сумісною власністю подружжя. 
Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Стаття 369 ЦК України передбачає, що майно у спільній сумісній власності використовується співвласниками спільно, а розпорядження ним здійснюється за згодою всіх співвласників.
Частиною 1 статті 79 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Так, квитанція від 17.10.2024 про оплату оренди нежитлового приміщення ОСОБА_5 на рахунок ФОП ОСОБА_4 , а також квитанції від 17.11.2024 – 17.08.2025, про оплату оренди нежитлового приміщення ОСОБА_6 на рахунок ФОП ОСОБА_4 , завірені мокрою печаткою банку та підписані уповноваженим представником банку, тобто такі є належними доказами у справі, отримані в законний спосіб. Зворотного відповідачкою не доведено. Як і не надано доказів перерахування половини цих сум ОСОБА_4 на рахунок ОСОБА_1 .
З урахуванням встановлених обставин та умов договору оренди, за період з 17.10.2024 року по 30.10.2024 року дохід від оренди нежитлового приміщення становив 541,93 доларів США, а за період з 01.11.2024 року по 01.11.2025 року - 12 000 доларів США. Таким чином, загальний дохід від здачі майна в оренду за вказаний період становить 12 541,93 доларів США. Враховуючи, що орендодавець є платником єдиного податку третьої групи, до отриманого доходу застосовуються податкові зобов`язання у вигляді єдиного податку за ставкою 5% та військового збору за ставкою 1%, що в сукупності становить 6% від отриманого доходу. Отже, чистий дохід після сплати податків та зборів становить 94% від загальної суми доходу, а саме: 12 541,93 ? 0,94 = 11 789,41 доларів США.
З огляду на те, що зазначений дохід є об`єктом спільного розподілу між сторонами, до стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 підлягає 1/2 частина від чистого доходу, що становить 5 894,70 доларів США.
Суд наголошує, що стягнення заборгованості у сумі, визначеній в еквіваленті долара США за курсом Національного банку України на день виконання рішення, відповідає частині другій статті 533 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду неодноразово підтверджувала, що зазначення у рішенні двох сум (в іноземній валюті та у гривнях) створює двозначність щодо обов`язку боржника (постанова від 04.07.2018 у справі №761/12665/14). Водночас визначення суми боргу лише в іноземній валюті, з подальшим перерахунком у гривні на момент фактичного виконання, є законним та відповідає практиці Верховного Суду.
У відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати сплаченого судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати за сплачений судовий збір в розмірі 2 651,09 грн. (2800,00 грн х 5 894,70 доларів США/ 6 225,80 доларів США).
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 60, 61, 63, 69, 70, 72 СК України, ст.ст. 368-372 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про стягнення грошових коштів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , кошти в сумі 5 894,70 (п`ять тисяч вісімсот дев`яносто чотири) доларів США 70 центів за курсом Національного банку України на день виконання рішення суду.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 2 651,09 (дві тисячі шістсот п`ядесят одна) гривня 09 копійок.
В іншій частині позовних вимог, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 

Суддя Ужгородського 
Міськрайонного суду 
Закарпатської області Бедьо В.І.