ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №292/1105/25 Головуючий у 1-й інст. Гуц О. В. 
Категорія 39 Доповідач Панкеєва В. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючої судді: Панкеєвої В.А.,
суддів: Григорусь Н.Й.,
Коломієць О.С.,
розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін у м. Житомирі цивільну справу № 292/1105/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шмат Руслана Петровича 
на рішення Пулинського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Гуц О. В. у селищі Пулини,

встановив:

У жовтні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт фінанс" (далі - ТОВ "Фінансова компанія "Еліт фінанс") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
В обґрунтування позову зазначало, що 12.07.2019 ОСОБА_1 шляхом підписання оферти запропонував АТ "Альфа-Банк" укласти Угоду про надання кредиту, обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк", що укладений між ним та Банком. Банк прийняв пропозицію відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту. Акцепт пропозиції на укладення угоди отримано відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис. 
12.07.2019 між банком та відповідачем укладено кредит на наступних умовах: "Умови споживчого кредиту": тип кредиту - "Кредит готівкою"; сума кредиту - 30000,00 грн; процентна ставка - 21,99 % річних, тип ставки - фіксована; строк кредиту - 24 місяці; "Умови кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії": тип кредиту - "Відновлювальна кредитна лінія"; сума кредиту - до 200000,00 грн; процентна ставка - 26,00 % річних, тип ставки - фіксована; строк дії кредитної карти - 3 роки з моменту випуску; дата повернення кредиту - 12.07.2021; порядок повернення кредиту - графік платежів: до 12 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 2276,20 грн.
Вказує, що банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. У свою чергу, відповідач своїх зобов`язань за договором належним чином не виконав, внаслідок чого має заборгованість у сумі 28418,61 грн. Зазначає, що 20 грудня 2021 року між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Еліт фінанс" було укладено Договір факторингу, за умовами якого ТОВ "Фінансова компанія "Еліт фінанс" передало грошові кошти в розпорядження АТ "Альфа-Банк" за плату, АТ "Альфа-Банк" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Еліт фінанс", а останнє набуло належне АТ "Альфа-Банк" право вимоги до боржників за договорами. 
Враховуючи вищевикладене просило задовольнити позов у повному обсязі, а також стягнути судовий збір та 9200,00 витрат на професійну правничу допомогу.
Пулинський районний суд Житомирської області рішенням від 24 грудня 2025 року позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором від 12.07.2019 у розмірі 28418,61 грн, судовий збір в розмірі 3028,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 9200,00 грн.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Шмат Р.П. подав апеляційну скаргу. 
Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що інтереси відповідача представляв у даній справі адвокат Шмат Р.П., однак Пулинський районний суд Житомирської області жодного разу не здійснив виклик представника до суду, хоч з відзивом були надані всі належні документи на представництво, а також не внесено дані представника відповідача до автоматизованої системи і як наслідок, відсутність доступу до справи у електронному суді. Рішення суду від 24.12.2025 не містить роз`яснення щодо права на оскарження рішення суду. Згідно з копією Витягу з додатку до договору факторингу (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами) за цим договором факторингу передбачено відступлення права вимоги до ОСОБА_1 за договором №CCNG-501161464 від 12 липня 2019 року, загальний залишок заборгованості 28418,61 грн, залишок по тілу кредиту 25629,68 грн, залишок заборгованості за штрафними санкціями 2788,93 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, сформованої товариством з обмеженою відповідальністю "Еліт Фінанс", станом на 20 грудня 2021 року заборгованість за договором № 501161464 складає 28418,61 грн, у тому числі: 25133,81 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2788,93 грн заборгованість за відсотками.
В оферті, підписаній сторонами визначено порядок прийняття АТ "Альфа-Банк" пропозиції ОСОБА_1 укласти правочин, оскільки нею визначено, що угода набуває чинності з моменту підписання банком Акцепту. Натомість самого Акцепту, який би був підписаний АТ "Альфа-Банк", та який мав засвідчувати прийняття ним пропозиції відповідача, не було надано, як і не було надано Додаток №4 до Договору, Тарифи, які мають визначати умови сплати платежів, визначених Угодою. Вбачається, що в Оферті від 12.07.2019, підписаній сторонами вказано, що ця Оферта є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк", укладеного між ОСОБА_1 та Банком (далі - Договір). У розділі V Оферти зазначено, що у Розділі ІІІ Додатку №4 до Договору визначаються такі умови: сума кредиту; процентна ставка; строк користування кредитом; комісійні винагороди; порядок сплати кредиту. Із витягу з реєстру боржників до договору факторингу вбачається, що АТ "Альфа-Банк" було відступлено ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" право грошової вимоги за кредитним договором № CCNG-501161464 від 12.07.2019. Разом з тим, ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" не надало суду договір № CCNG-501161464 укладений 12.07.2019 між ОСОБА_1 та АТ "Альфа-Банк". Матеріали справи не містять погодження Банком (Акцепту) на укладення кредитного договору (угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії), а також відсутній і сам Договір № CCNG-501161464 від 12.07.2019, з погодженням усіх істотних умов, зокрема, розміру кредитного ліміту, відсотків за користування кредитом, строку кредитування, тощо, який є невід`ємною частиною Оферти. Надана разом з позовною заявою виписка по рахунку за період з 12.07.2019 по 20.12.2021 згідно договору, сама по собі, враховуючи відсутність самого кредитного договору, доказів отримання відповідачем відповідної платіжної банківської картки, тощо, не свідчить про укладення між сторонами кредитного договору та отримання за його умовами грошових коштів. Із виписки вбачається нарахування Банком відсотків, комісії, штрафу, законність нарахування яких, не можливо перевірити, у зв`язку із відсутністю самого Договору, який визначає умови таких нарахувань.
Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 05 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. 
Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України (частина 1 статті 368 ЦПК України).
Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав відповідачу строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, наявні правові підстави для розгляду справи у порядку письмового провадження без участі сторін. Згідно з частиною 5 статті 268, статті 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Позивач не скористався правом на подачу відзиву.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до АТ "Альфа-Банк" з офертою на укладення Угоди про надання кредиту, обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії "Кредит готівкою" сума кредиту - 30000,00 грн; "Відновлювальна кредитна лінія" сума кредиту - до 200 000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності. Оферта містить власноручний підпис позичальника (а.с.5).
12.07.2019 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ "Альфа-Банк" на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк", підписанням якої підтвердив, що вказана анкета заява є акцептуванням публічної пропозиції, в розумінні ст.642 ЦК України, його згодою на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк" та отримання банківських послуг на умовах визначених публічною пропозицією за продуктами банку (а.с.9 зв.).
Відповідно до оферти ОСОБА_1 запропонував АТ "Альфа-Банк" укласти з ним Угоду про надання кредиту, обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для Угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк" (а.с.9).
Відповідно до оферти на укладання Угоди про надання споживчого кредиту, анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ "Альфа-Банк", паспорту споживчого кредиту сторони дійшли згоди про укладення Угоду про надання кредиту, обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії із наступними основними умовами: "Умови споживчого кредиту": тип кредиту - "Кредит готівкою"; сума кредиту - 30000,00 грн; процентна ставка - 21,99 % річних, тип ставки - фіксована; строк кредиту - 24 місяці; "Умови кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії": тип кредиту - "Відновлювальна кредитна лінія"; сума кредиту - до 200000,00 грн; процентна ставка - 26,00 % річних, тип ставки - фіксована; строк дії кредитної карти - 3 роки з моменту випуску; дата повернення кредиту - 12.07.2021; порядок повернення кредиту - графік платежів: до 12 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 2276,20 грн (а.с.5-6). 
Підписанням оферти відповідач надав згоду банку на передачу до кредитного реєстру Національного банку України інформації у випадках, обсязі, строки та у порядку, передбачених чинним законодавством України, а також беззаперечно підтвердив, що попередньо ознайомлений, у тому числі, у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; з нормами Закону України "Про споживче кредитування" та нормативними актами НБУ (а.с.5).
Відповідно до паспорту споживчого кредиту сторонами узгоджено максимальну суму кредиту 30000,00 грн, реальну річну процентну ставку 21,99 % річних (а.с.6).
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 20.12.2021 ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 28418,61 грн (а.с.20). 
20 грудня 2021 року між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" було укладено Договір факторингу № 4, за умовами якого ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" передало грошові кошти в розпорядження АТ "Альфа-Банк" за плату, АТ "Альфа-Банк" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", а останнє набуло належне АТ "Альфа-Банк" право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Права вимоги за цим договором становить 234963295,73 грн, ціна права вимоги за цим договором становить 28418,61 грн (а.с.10-14, 16).
Згідно акту приймання-передачі реєстру боржників від 20.12.2021 до договору факторингу № 4 від 20.12.2021, укладеного між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 8951. Загальна сума заборгованості складає: за тілом, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами - 219557 644,67 грн, за штрафними санкціями (неустойками, пенею) - 15405651,06 грн (а.с.15). 
Відповідно до копії платіжного доручення № 34291 від 20.12.2021 ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" сплатило на рахунок АТ "Альфа-Банк" грошові кошти в розмірі 12878944 грн за право вимоги згідно договору факторингу № 4 від 20.12.2021 (а.с.15 зв).
З реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами до договору факторингу №4 від 20.12.2021, вбачається, що ОСОБА_1 за кредитним договором №501161464 від 12.07.2019 має заборгованість в сумі 28418,61 грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту - 25629,68 грн, залишок заборгованості за штрафними санкціями - 2788,93 грн (а.с.16).
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, що свідчить про порушення його прав, та прийшов до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника до виконання обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та суми відсотків за користування кредитними коштами. 
Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує наступне.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З матеріалів справи вбачається, що 12.07.2019 відповідач звернувся до АТ "Альфа-Банк" із офертою на укладання про надання кредиту, обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії: "Умови споживчого кредиту": тип кредиту - "Кредит готівкою"; сума кредиту - 30000,00 грн; процентна ставка - 21,99 % річних, "Умови кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії": тип кредиту - "Відновлювальна кредитна лінія"; сума кредиту - до 200000,00 грн; процентна ставка - 26,00 % річних, із обов`язковим платежем 2276,20 грн.
Отже, розмір відсоткової ставки був визначений при укладенні договору та погоджений відповідачем, також попередньо обумовлювався в паспорті споживчого кредиту.
В оферті зазначено про пропозицію укласти Угоду про надання кредиту, обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк", укладеного між ОСОБА_1 та банком. Того ж дня, банк акцептував пропозицію на наведених в оферті умовах.
Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частиною 1статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.2 ст.1046 ЦК України).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
У постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що за приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина 1статті 519 ЦК України).
Представником позивача до позовної заяви долучені копії наступних документів:
- оферти на укладання угоди про надання кредиту, обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлюваної кредитної лінії;
- договору факторингу №4 від 20.12.2021, який був укладений між АТ "Альфа-банк" і позивачем.
Однак, в той же час, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що права вимоги до відповідача були відступлені саме за офертою на укладання угоди про надання кредиту, обслуговування Кредитної карти та відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 12.07.2019, адже згідно виписки з додатку до договору факторингу №4 від 20 грудня 2021 року АТ "Альфа Банк" відступило ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" право вимоги до ОСОБА_1 за конкретним кредитним договором з певним номером № CCNG-501161464 від 12.07.2019.
Колегія суддів звертає увагу на те, що цей номер та назва не міститься в оферті на укладання угоди про надання кредиту, обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, а самого кредитного договору № CCNG-501161464 від 12.07.2019, який укладений між АТ "Альфа-банк" та ОСОБА_1 до матеріалів справи не подано.
Також, представником позивача до матеріалів справи не надано належних доказів перерахування кредитних коштів відповідачу.
Наявні в матеріалах справи копії документів, зокрема виписки по рахунку; оферти ОСОБА_1 на укладення Угоди про надання кредиту, обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 12.07.2019 та акцепт Банку зазначеної оферти від 12.07.2019, розрахунок заборгованості свідчать про існування між первісним кредитором та відповідачем правовідносин за договором кредиту від 12.07.2019.
Проте, згідно даних копії договору факторингу №4 від 20 грудня 2021 року та виписки з додатку до цього договору до позивача перейшло право вимоги за іншим кредитним договором № CCNG-501161464 від 12.07.2019 (а.с.10-14, 16) , ніж той, що підтверджується матеріалами справи.
Отже, надані позивачем докази можуть свідчити про наявність певних кредитних правовідносин між відповідачем і банком, однак не підтверджують існування саме того зобов`язання, право вимоги за яким заявлено позивачем.
Позивач не довів набуття статусу належного кредитора у спірних правовідносинах.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на долучену представником позивача до позовної заяви у якості доказу отримання відповідачем кредитних коштів документ, який названо як "виписка з рахунку приватного клієнта" (а.с.17-19).
У зазначеному "документі" відсутні відомості про особу, яка його сформувала, та реквізити, що дають можливість ідентифікувати його походження; документ не містить підпису уповноваженої особи та не є первинним бухгалтерським документом.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, представником позивача не доведено належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору № CCNG-501161464 від 12.07.2019 між АТ "Альфа-Банк" і ОСОБА_1 , отримання ним кредитних коштів та існування у нього заборгованості.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України", № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "Еліт фінанс".
За приписами ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як у межах заявлених вимог та при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (частина друга статті 264 ЦПК України).
Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову з вищевказаних підстав.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (стаття 141 ЦПК України). 
Апеляційну скаргу представника відповідача задоволено, тому із товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт фінанс" на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за звернення до суду із апеляційною скаргою у розмірі 3633,60 грн. 
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини 6 статті 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шмат Руслана Петровича задовольнити.
Рішення Пулинського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Відмовити в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт фінанс" на користь ОСОБА_1 3633,60 грн (три тисячі шістсот тридцять три гривні 60 копійок) судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: В.А. Панкеєва

Судді: Н.Й. Григорусь 

О.С. Коломієць