ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року 
м. Київ

справа № 804/7753/16
адміністративне провадження № К/990/45834/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Яковенка М. М.,
суддів - Васильєвої І. А., Шишова О. О.,
за участі:
секретаря судового засідання: Бугаєнко Н. В.,
представник позивача Міщук А. Ю.,
представник відповідача Єршов В. Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в касаційній інстанції адміністративну справу № 804/7753/16
за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
за касаційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Сидоренко Д. В.) від 19 березня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Шальєва В. А., Божко Л. А., Лукманова О. М.) від 22 жовтня 2024 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського» (далі - ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського») звернулося до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - СДПІ з обслуговування ВПП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС), в якому просило визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07 жовтня 2016 року:
- № 0000394001 - про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість;
- № 0000384001 - про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість із застосуванням штрафної (фінансової) санкції;
- № 0000374001 - про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із застосуванням штрафної (фінансової) санкції;
та від 16 травня 2016 року № 0000414602 - неподання податкової декларації екологічного податку за період 1 квартал 2013 року з застосуванням штрафної (фінансової) санкції.
2. В обґрунтування позову позивач зазначав, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки Підприємства не відповідають фактичним обставинам справи. 
Зокрема вказує, що під час перерахунку частки використання необоротних активів в оподатковуваних операціях у податкового органу відсутні показники (перелік в розрізі складових частин з первинними документами на придбання), на підставі яких може бути здійснений такий перерахунок, оскільки постачання устаткування, ТМЦ і робіт/послуг більшою мірою здійснювалось до введення в дію Податкового кодексу України (далі - ПК України) і велика частина вартості необоротних активів сформована за рахунок імпорту, при придбанні якого ПДВ не сплачувався постачальникові, а сплачений у складі митних платежів (1 порушення). 
В частині перевірки достовірності відображених показників у деклараціях з ПДВ перевіряючими не вказано, які саме норми законодавчих актів порушені ним, які б забороняли вважати перевищення собівартості над доходами від реалізації, витратами та відносили дане перевищення до витрат не пов`язаних із введенням господарської діяльності (2 порушення). 
Стосовно оподаткування послуг нерезидентів відповідачем не зроблено посилання на пункт ПК України, який вказує на допущення порушення визначення бази оподаткування, виходячи із курсу, що діяв в період часу оформлення актів приймання виконання послуг від нерезидента (3 порушення). 
В частині реальності господарських операцій із товариствами-контрагентами - податковий орган за відсутності повної інформації стосовно відповідних підприємств був позбавлений можливості розглядати питання формування податкового кредиту з ПДВ (4 порушення). 
Податковий кредит, що пов`язаний з послугами нерезидентів, сформований з дотриманням вимог податкового законодавства, так як ціна узгоджена з нерезидентом в іноземній валюті, а сума кредиту не перевищує суму податкових зобов`язань, які ще й збільшені перевіряючими на 2 820 грн (5 порушення). 
Також не відповідає дійсності виявлене порушення з неподання до СДПІ податкової декларації за І квартал 2013 року, так як вона була подана 25 квітня 2013 року за реєстраційним № 902376627 до Дніпродзержинської ОДПІ, копія якої листом від 18 квітня 2013 року, вих. №031-612 надана СДПІ (6 порушення).
3. Справа розглядалася судами неодноразово.
4. Такт, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року позов задоволено. 
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення СДПІ з обслуговування ВПП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС від 07 жовтня 2016 року: № 0000394001 - про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість; № 0000384001 - про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість із застосуванням штрафної (фінансової) санкції; № 0000374001 - про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із застосуванням штрафної (фінансової) санкції; від 16 травня 2016 року № 0000414602 - неподання податкової декларації екологічного податку за період 1 квартал 2013 року з застосуванням штрафної (фінансової) санкції. 
Присуджено із СДПІ з обслуговування ВПП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 4 297 162,34 грн.
5. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року замінено первісного відповідача у справі СДПІ з обслуговування ВПП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС на його правонаступника - Офіс великих платників податків ДФС. 
6. Крім того Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом здійснено заміну найменування позивача з ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» на ПАТ «Дніпровський металургійний завод».
7. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року. Позов ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення від 07 жовтня 2016 року № 0000374001 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 162 667 843 грн та застосування штрафних санкцій в розмірі 81 333 922 грн. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення від 07 жовтня 2016 року № 0000384001 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість і розмірі 817 427 грн та застосування штрафних санкцій в розмірі 408 713 грн. В іншій частині в позові відмовлено. Стягнуто на користь ПАТ «Дніпровський металургійний завод» судовий збір за подання позову у розмірі 3 565 355,59 грн за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС.
8. Постановою Верховного Суду від 12 вересня 2018 року постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року скасовано в частині задоволених позовних вимог та у відмовленій частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07 жовтня 2016 року № 0000374001 і № 0000384001 в частині задоволених позовних вимог, в цій частині справу направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду; в іншій частині постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року залишено без змін. 
9. З урахуванням постанови Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 804/7753/16 справу було повернуто до суду першої інстанції на повторний розгляд заявлених позивачем позовних вимог у частині визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень:
- № 0000374001 від 07 жовтня 2016 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 178 829 157 грн із застосуванням штрафної (фінансової) санкції в розмірі 89 692 884 грн - в повному обсязі;
- № 0000384001 від 07 жовтня 2016 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 11 304 698 грн, із застосуванням штрафної (фінансової) санкції в розмірі 5 652 349 грн - в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 817 427 грн із застосуванням штрафної санкції в розмірі 408 713 грн.
10. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 у справі № 804/7753/16 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0000374001 від 07 жовтня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 708 989 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 632 800 грн, винесене СДПІ з обслуговування ВПП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
11. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року було скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у справі № 804/7753/16. Позовні вимоги задоволені частково. 
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення прийняті 07 жовтня 2016 року СДПІ з обслуговування ВПП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС:
- № 0000374001 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 162 670 663 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 81 335 332 грн;
- № 0000384001 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 817 427грн та застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 408 713 грн.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
12. Постановою Верховного Суду від 21 листопада 2022 року скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
13. Верховний Суд, направляючи справу на новий розгляд звернув увагу, що суди, приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог неповно з`ясували обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення та відповідно не дослідили доказів та не надали належної оцінки спірним правовідносинам.
14. Так, суд касаційної інстанції вказав на те, що судами не досліджено наявність розумних економічних або інших причин (ділової мети) при реалізації виготовленої продукції за цінами, нижчими від виробничої собівартості, не досліджено наявність факторів, які зумовили збитковість господарських операцій та не досліджено, що збиткові операції за наведеними в акті перевірки господарськими операціями призвели до збитковості/прибутковості підприємства в цілому за вказаний період.
15. За наслідками нового розгляду справи рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року, позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0000374001 від 07 жовтня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 708 989 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 632 800 грн.
Стягнуто на користь ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 20 126,82 грн за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
16. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 28 листопада 2024 року Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року в частині задоволення позовних вимог, і ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» в задоволенні позову.
17. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 грудня 2024 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.
18. Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.
19. 19 лютого 2026 року Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулося до Верховного Суду з клопотанням про закриття провадження по справі № 804/7753/16 на підставі пункту 5 частини першої статті 238 КАС України. 
20. Ухвалою Верховного Суду від 24 лютого 2026 року закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її розгляд у відкрите судове засідання.
21. 04 березня 2026 року від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та 05 березня 2026 року від арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича до Верховного Суду надійшли клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
22. Ухвалами Верховного Суду від 05 та 06 березня 2026 року вказані клопотання задоволено.
23. 05 березня 2026 року Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 282 призначено повторний автоматизований розподіл справи, з підстави обранням судді Дашутіна І.В. до складу судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян, який перебуває у складі колегії суддів, що унеможливлює його участь у розгляді справи.
24. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 березня 2026 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Васильєва І. А., Шишов О. О.
25. Станом на час розгляду справи письмового відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
26. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» зареєстроване як юридична особа 27 лютого 1997 року, код ЄДРПОУ 05393043, підприємство є платником податків, у тому числі ПДВ, та на момент виникнення спірних відносин підприємство перебувало на податковому обліку в СДПІ з обслуговування ВПП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС. У подальшому, відповідно до рішення позачергових загальних зборів акціонерів позивача від 15 грудня 2016 року назву позивача у цій справі - ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», змінено на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», яке є правонаступником позивача.
27. 25 квітня 2016 року СДПІ з обслуговування ВПП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС проведена виїзна планова перевірка ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року за результатами якої було складено акт № 75/28-01-46-05393043 від 25 квітня 2016 року.
28. Вказаним актом виявлені наступні порушення:
- пункту 135.1, підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135, пункту 138.1, пункту 138.2 статті 138, пункту 150.1 статті 150, підпункту 153.2.6 пункту 153.2 статті 153 ПК України (в редакції, що діяла до 01 вересня 2013 року), пункту 161.2 статті 161 ПК України (в редакції до 01 січня 2015 року), в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток загальну суму 1 334 537 641 грн, у тому числі по періодам: за 2013 рік - на 1 205 221 365 грн, за 2014 рік - на 1 334 537 641 грн (з урахуванням завищення показника, відображеного в рядку 06.5 Декларації з податку на прибуток підприємства);
- пункту 187.8 статті 187, пункту 189.1 статті 189, пункту 190.2 статті 190, абз. «а», абз. «г» пункту 198.5 статті 198, пункту 199.2, абз.2 пункту 199.4 статті 199, статті 201, пункту 208.2 статті 208 ПК України, що призвело до заниження суми податкових зобов`язань на 163 363 231 грн;
- пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.6 статті 198, пункту 192.1, статті 192, статті 201 ПК України, що призвело до завищення суми податкового кредиту на суму 34 102 138 грн;
- пункту 200.1 статті 200 розділу V ПК України, а саме заниження позитивного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою додаткового кредиту поточного звітного періоду на 160 968 200 грн; завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою додаткового кредиту поточного звітного періоду на загальну суму 36 497 169 грн;
- пункту 200.2 статті 200 розділу V ПК України, внаслідок чого занижено суму ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року, на 183 604 608 грн;
- абз. «а» пункту 200.4 статті 200 розділу V ПК України, внаслідок чого завищено суму, що підлягала бюджетному відшкодуванню за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року, на 12 738 729 грн;
- абз. «б» пункту 200.4 статті 200 розділу V ПК України, внаслідок чого завищено суму, що відноситься до податкового кредиту наступного звітного періоду за грудень 2014 року на 1 122 032 грн;
- підпункту 250.2.3 пункту 50.2 статті 250, підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України в частині не надання до СДПІ податкової декларації з екологічного податку в частині податкового зобов`язання з екологічного податку, що справляється за утворення радіоактивних відходів і сплачується за придбання джерел(а) іонізуючого випромінювання, та податкового зобов`язання з екологічного податку, що справляється за тимчасове зберігання радіоактивних відходів їх виробниками понад установлений особливими умовами ліцензії строк, за період І квартал 2013 року.
29. На підставі акта перевірки відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення:
- від 13 травня 2016 року № 0000374602 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 183 604 608 грн із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 91 802 304 грн;
- від 16 травня 2016 року № 0000384602 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 12 738 729 грн із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 6 369 364,73 грн;
- № 0000394602 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1 122 032 грн;
- № 0000414602 про застосуванням штрафної (фінансової) санкції 170 грн за неподання податкової декларації екологічного податку за період 1 квартал 2013 року.
30. За наслідками адміністративного оскарження податкові повідомлення-рішення від 13 травня 2016 року № 0000374602 та від 16 травня 2016 року № 0000394602, № 0000384602 скасовані, податкове повідомлення-рішення від 16 травня 2016 року № 0000414602 залишено без змін.
31. 07 жовтня 2016 року СДПІ з обслуговування ВПП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:
- № 0000374001 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 178 829 157 грн із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 89 692 884 грн;
- № 0000384001 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 11 304 698 грн із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 5 652 349 грн;
- № 0000394001 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 998 401 грн.
32. Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
33. На виконання постанови Верховного Суду від 21 листопада 2022 року, справа № 804/7753/16 повернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для розгляду в межах перевірки правомірності висновків контролюючого органу в розрізі наступних порушень:
1. не нарахування податку при реалізації одиниць скорочення викидів 581 311 грн основне зобов`язання, 290 656 грн штрафні санкції, що включені до суми податкового повідомлення-рішення № 0000374001;
2. здійснення операцій, непов`язаних з веденням господарської діяльності (реалізація продукції власного виробництва за цінами нижче її собівартості):
- 161 961 674 грн основне зобов`язання, 80 980 837 грн штрафні санкції, що включені до суми податкового повідомлення-рішення № 0000374001;
- 817 427 грн основне зобов`язання, 4 088 713,00 грн штрафні санкції, що включені до суми податкового повідомлення-рішення № 0000384001;
3. неправильне визначення бази оподаткування по послугах отриманих від нерезидента 127 678 грн основне зобов`язання, 63 839 грн штрафні санкції, що включені до суми податкового повідомлення-рішення №0000374001;
4. формування податкового кредиту по операціям з придбання товарів (робіт, послуг) у 14-ти контрагентів, реальність проведення яких не підтверджена 16 158 494 грн основне зобов`язання, 8 079 247 грн штрафні санкції, що включені до суми податкового повідомлення-рішення № 0000374001.
34. Щодо здійснення операцій, не пов`язаних з веденням господарської діяльності (реалізація продукції власного виробництва за цінами нижче її собівартості), суди першої та апеляційної інстанцій врахували обставини, встановлені судовими рішеннями в справі № 804/7754/16, висновки експертного економічного дослідження №14918 від 16 липня 2018 року та дійшли висновку про правомірність висновків контролюючого органу про порушення платником податків пункту 187.8 статті 187, пункту 189.1 статті 189, пункту 190.2 статті 190, абз. «а», абз. «г» пункту 198.5 статті 198, пункту 199.2, абз.2 пункту 199.4 статті 199, статті 201 ПК України при реалізація продукції власного виробництва за цінами нижче її собівартості та, відповідно, правомірність нарахування податкового зобов`язання в сумі 161 961 674 грн та застосування штрафних санкцій в розмірі 80 980 837 грн у зв`язку з реалізацією продукції власного виробництва за цінами нижче її собівартості податковим повідомленням-рішенням № 0000374001. При цьому судами зауважено, що позивачем ні під час перевірки, ні суду не надано будь-яких доказів наявності розумних економічних або інших причин (ділової мети) при реалізації продукції власного виробництва за цінами, нижчими від виробничої собівартості, та не доведено наявність факторів, які зумовили збитковість господарських операцій.
35. Щодо формування податкового кредиту по операціям з придбання товарів (робіт, послуг) у 14-ти контрагентів, реальність проведення яких не підтверджена, та збільшення позивачу суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 16 158 494 грн та застосування штрафних санкцій в розмірі 8 079 247 грн податковим повідомленням-рішенням № 0000374001, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що позивачем не доведено реальності цих господарських операцій.
Зокрема суди виснували, що позивачем у справі надано виключно документи, які фіксують факт укладання правочинів (договори) із контрагентами - TOB «КЛІПТА Україна», «ПМТО МОНОЛИТ ИНВЕСТ», TOB «РОСТЕНЕРГО», TOB «АНТРАЦИТ КЕПІТАЛ», TOB «ГАЗУКРАЇНА-2020», ПП «СТАНДАРТПЛЮС», TOB «МИРТЕХ», TOB «ТАНДЕМ ТОРГ ТПК», TOB «ОЛЕУМ ГРУП», TOB «СПЕЦРЕМБУД-05», ПП ВКФ «ДНІПРОБУДРЕМОНТ», TOB «СТЕРЛІНГ ГРУП Україна», TOB «ЕНЕРГОЛІТ»,«ЕЛЕМЕР УКРАЇНА», та на підтвердження результатів цих договорів надано лише специфікації, податкові накладні, видаткові накладні, банківські виписки, але ним а ні під час перевірки, а ні під час розгляду цієї справи судом, не було надано доказів щодо підтвердження фактичного виконання сторонами договірних зобов`язань, а саме доказів вчинення певних дій у ході постачання та реалізації товарів, отримання послуг, які є предметом договорів, а також документів, що підтверджують подальше використання позивачем придбаних у цих контрагентів товарів, робіт та послугу власній господарській діяльності.
Щодо характеру господарської операції позивача з ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020», суди прийняли до уваги вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 квітня 2015 року у кримінальній справі № 646/3810/15-к відносно директора ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» (з яким безпосередньо ПАТ «Дніпровський меткомбінат» було укладено договір поставки нафтопродукції) по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 205 Кримінального кодексу України, яким встановлено, що останній будучи лише формально учасником та директором товариства виконував функції, покладені на нього згідно статуту підприємства, не вчиняв дій щодо управління ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020», не приймав участі у фінансово-господарській діяльності цього підприємства та не отримував від неї прибутку. Крім того, зазначено, що дане фактичне підприємство використовувалося групою осіб, для здійснення незаконної діяльності, а саме привласнення незаконно отриманих грошових коштів.
36. Щодо не нарахування податку на додану вартість при реалізації одиниць скорочення викидів податковим повідомленням-рішенням № 0000374001 в розмірі 581 311 грн основного зобов`язання та 290 656 грн штрафних санкцій суди першої та апеляційної інстанцій вважали, що оскільки статтею 196 ПК України не визначено одиниці скорочення викидів (квоти) як операції, що не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, тому до спірних правовідносин не є застосовним абзац а) пункту 198.5 статті 198 ПК України. У зв`язку наведеним, суди дійшли висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення № 0000374001 в цій частині.
37. Щодо неправильного визначення бази оподаткування по послугах, отриманих від нерезидента, та визначення податковим повідомленням-рішенням № 0000374001 податкового зобов`язання в розмірі 127 678 грн та штрафних санкцій в розмірі 63 839 грн суди попередніх інстанцій дійшли висновку, шо податкова накладна за результатами виконаних робіт на суму податку на доданку вартість 124 858 грн складена правомірно, а тому є підставою для віднесення цих сум до податкового кредиту, а донарахування у зв`язку з курсовою різницею податковим органом податку на додану вартість в розмірі 2 820 грн не є підставою для збільшення зобов`язання з податку на додану вартість на всю суму, зазначену в податковій накладній, оскільки податковим органом операція по наданню послуг не ставиться під сумнів. Тому суди дійшли висновку, що відповідачем протиправно донараховані зобов`язання позивачу з податку на додану вартість за наслідками виконання вищезазначених господарських відносин в розмірі 124 858 грн і застосовані штрафні санкції в розмірі 62 429 грн.
38. При цьому судом першої інстанції зауважено про заниження позивачем суми податкових зобов`язань на 2 820 грн по послугах отриманих від нерезидента, оскільки базу оподаткування по таким послугах позивачем обраховано по курсу іншому ніж діяв на дату виникнення податкових зобов`язань (дата акту приймання передачі виконаних послуг), що призвело до заниження суми податкових зобов`язань. З огляду на зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення в цій частині.
39. Також судом першої інстанції вказано, що під час нарахування податковим органом штрафної (фінансової) санкції податковим повідомленням-рішенням № 0000374001 від 07 жовтня 2016 року в розмірі 89 692 884 грн останнім допущено помилку, оскільки 50% від розміру нарахованого основного зобов`язання складає 89 414 578,50 грн, тобто помилка нарахування складає 278 305,58 грн.
40. З огляду на наведене, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення № 0000374001 від 07 жовтня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 708 989 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 632 800 грн.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
41. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.
42. Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
43. Зокрема в доводах касаційної скарги відповідач зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень застосували пункт 189.1 статті 189, підпункт «а» пункту 198.5 статті 198, пункту 199.2, абз. 2 пункту 199.4 статті 199 ПК України без врахуванням висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 12 березня 2021 року по справі № 200/6316/19-а, від 31 жовтня 2019 року по справі № 804/2074/14, від 22 вересня 2022 року по справі № 440/1390/20, від 28 липня 2022 року по справі № 804/4684/17.
44. Зокрема в доводах касаційної скарги відповідач зазначає, що судами попередніх інстанцій допущено невірне трактування норм матеріального права, оскільки ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» порушено пункт 189.1 статті 189, підпункт «а» пункту 198.5 статті 198, пункту 199.2, абз. 2 пункту 199.4 статті 199 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ (рядок 1 декларації) за січень 2013 року в сумі 581 311 грн. 
45. На переконання скаржника, ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» в січні 2013 року повинно було здійснити перерахунок частки використання необоротних активів в оподатковуваних операцій за результатами 12 місяців їх використання після введення в експлуатацію, та застосувати пункт 198.5 статті 198 ПК України (визнання умовного продажу необоротних активів у зв`язку з їх частковим використанням в операціях, що не є об`єктом оподаткування ПДВ), а саме: вартість основних засобів введених в експлуатацію в лютому 2012 року, що пов`язані із виконанням вищезазначених проектів (95 124 685,6 грн) х частку використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях (3,06%) = обсяг умовного продажу у зв`язку з їх частковим використанням в операціях, що не є об`єктом оподаткування ПДВ, який складає 2 906 555,89 грн, відповідно сума ПДВ - 581 311,18 грн. 
46. Крім того скаржник вказує, що ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» при визначенні суми податкових зобов`язань по факту оформлення актів приймання виконаних послуг (від 26 вересня 2013 року) від Компаніії «Revas Technologies Spa» (контракт від 29 березня 2012 року № 12-0700-12/12) в розмірі 18 750 Євро та 41 250 Євро, базу оподаткування для визначення суми податкових зобов`язань необхідно було обрахувати виходячи із курсу, що діяв на 26 вересня 2013 року (курс НБУ 10,793747). Враховуючи вищевикладене ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» занижено суму податкових зобов`язань, що враховується в рядку 7 декларації з ПДВ за вересень 2013 року в розмірі 14 100 грн, крім того ПДВ в розмірі 2 820 грн.
47. Скаржник звертає увагу, що суд першої інстанції зазначив в мотивувальній частині рішення про те, що «суд приходить до висновку про правомірність прийняття податкового повідомлення рішення в цій частині» (2 820 грн), однак в резолютивній частині зазначена сума не врахована в загальну частину в якої в задоволені позову відмовлено.
48. Також, скаржник вказує, що ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» порушено пункти 198.2, 198.6 статті 198, статтю 201 ПК України, що призвело до завищення суми податкового кредиту в жовтні 2013 року на 124 858 грн. 
Зокрема вказує, що позивачем до складу податкового кредиту (рядок 12.4) по послугах отриманих від нерезидента на митній території України включено податкові накладі на суму 124 858 грн, в яких невірно визначено ціну постачання без урахування податку та як наслідок загальну суму коштів, що підлягає сплаті з урахуванням податку, що призвело до порушення статті 201 ПК України в частині невірного відображення обов`язкових реквізитів податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної від 01 листопада 2011 року № 1379, затвердженого Міністерством фінансів України та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року № 1333/20071 в частині невірного визначення бази оподаткування.
48.1. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги касаційної скарги. При цьому просив задовольнити клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з ліквідацією ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат». 
48.2. Представник позивача в судовому засіданні також наполягав на задоволенні вказаного клопотання та закритті провадження у справі.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
49. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
50. З огляду на вимоги касаційної скарги та їх обґрунтування, касаційному перегляду у цій справі підлягає лише питання щодо не нарахування податку при реалізації одиниць скорочення викидів 581 311 грн основне зобов`язання, 290 656 грн штрафні санкції, що включені до суми податкового повідомлення-рішення № 0000374001; неправильного визначення бази оподаткування по послугах отриманих від нерезидента 127 678 грн основне зобов`язання, 63 839 грн штрафні санкції, що включені до суми податкового повідомлення-рішення № 0000374001.
51. Щодо не нарахування податку при реалізації одиниць скорочення викидів та нарахування штрафних санкцій, що включені до суми податкового повідомлення-рішення № 0000374001, колегія суддів виходить з наступного.
52. Судами попередніх інстанцій встановлено, що у зв`язку з реалізацією проєкту спільного впровадження «Реконструкція ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського» на основі спорудження двох сортових МНЛЗ та двох установок піч-ковш» та згідно зі статтею 6 Кіотського протоколу до Рамкової конвенції ООН про зміну клімату Держекоінвестагентство уповноважило ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського» або будь-якою іншого наступного легітимного власника проєкту СВ в діях, що ведуть до передачі одиниць скорочення викидів (далі - ОСВ), які буде отримано в результаті здійснення проєкту.
53. При цьому встановлено, що ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського» за зовнішньоекономічною угодою продає об`єм одиниць скорочення викидів (далі - квоти), які висвободилися внаслідок певних заходів по використанню механізму загального впровадження, передбаченого Кіотським протоколом. Суть торгівлі квотами зводиться до того, що при продажі квот підприємство може отримати фінансування під проєкти, які скорочують емісію шкідливих газів.
54. Контролюючим органом в акті документальної планової виїзної перевірки за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року зроблений перерахунок частини використання сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість під час придбання або виготовлення необоротних активів, використовуваних в оподатковуваних і неоподатковуваних операціях на підставі статті 199 ПК України.
55. В даному випадку неоподатковуваною операцією являється продаж квот, які не були придбані або виготовлені ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського», а виділені державою для здійснення реалізації проєктів. На підставі пункту «а» статті 198.5 і статті 199 ПК України сума донарахувань ПДВ складає 581 311 грн.
56. За позицією контролюючого органу якщо товари (послуги), необоротні активи починають використовуватися в операціях, які не є об`єктом оподаткування, в таких випадках платник податків зобов`язаний відповідно до абзацу а) пункту 198.5 статті 198 ПК України нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПК України.
57. Відповідно до абзацу а) пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що не є об`єктом оподаткування (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу).
58. Статтею 196 ПК України визначено перелік операцій, що не є оподаткуванням податком на додану вартість, в якому відсутні такий вид, як одиниці скорочення викидів (квоти).
59. Згідно зі статтею 199 ПК України у разі часткового використання придбаних товарів/робіт, необоротних активів в оподатковуваних операціях, а частково в неоподатковуваних, платник податків має право віднести до податкового кредиту ту частку сплаченого (нарахованого) податку при їх придбанні або виготовленні, яка відповідає частині використання таких товарів/робіт, необоротних активів в оподатковуваних операціях.
60. Колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій вірно зауважили про невірне застосування відповідачем пункту «а» пункту 198.5 статті 198 та статті 199 ПК України до даних відносин, адже у податкового органу відсутні показники (перелік в розрізі складових частин з первинними документами на придбання) на підставі яких може робиться такий перерахунок, оскільки постачання устаткування, ТМЦ і робіт/послуг більшою мірою здійснювалися до введення в дію Податкового кодексу України, і велика частина вартості необоротних активів сформована за рахунок імпорту, при придбанні якого ПДВ не сплачувався постачальникові, а сплачений у складі митних платежів.
61. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у цій справі, відповідно до якої скасовано попередню постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року, винесену за цим позовом. 
62. Враховуючи наведене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність з боку позивача порушень пункту 189.1 статті 189, абзацу а) пункту 198.5 статті 198, пункту 199.2, абзацу 2 пункту 199.4 статті 199 ПК України, які б призвели до заниження суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість (рядок 1 декларації) за січень 2013 року в сумі 581 311 грн.
63. Стосовно формування податкових зобов`язань та податкового кредиту в частині невірного визначення бази оподаткування по послугах отриманих від нерезидента (127 678 грн основне зобов`язання, 63 839 грн штрафні санкції, визначені податковим повідомленням-рішенням № 0000374001), колегія суддів виходить з наступного.
64. Як було встановлено судами попередніх інстанцій, ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського» 29 березня 2012 року укладено контракт № 12-0700-12/12 з компанією-нерезидентом «Revas Technologies Spa», Італія, за умовами якого нерезидентом надаються послуги з нагляду за монтажем та пуско-налагодженню та навчанню персоналу.
65. На виконання умов укладеного контракту нерезидентом «Revas Technologies Spa» складено акти приймання виконаних послуг від 26 вересня 2013 року на суму 18 750 Євро та 41 250 Євро.
66. За висновками акту перевірки позивач при визначенні суми податкових зобов`язань по факту оформлення актів приймання виконаних послуг (від 26 вересня 2013 року) від компанії «Rеvas Technologies Spa» в розмірі 18 750 Євро та 41 250 Євро повинен визначити базу оподаткування для визначення суми податкових зобов`язань, виходячи із курсу, що діяв на 26 вересня 2013 року (курс НБУ - 10,793747), оскільки акти приймання виконаних робіт хоча і були складені 06 червня і 01 серпня 2013 року, проте підписані сторонами були саме 26 вересня 2013 року.
67. Перевіркою встановлено, що базу оподаткування по послугах, отриманих від нерезидента, перша подія по яких - дата оформлення документа, а саме 26 вересня 2013 року, що засвідчує факт постачання послуг нерезидентом, обраховано по курсу іншому, ніж діяв на дату виникнення податкових зобов`язань (дата акту приймання передачі виконаних послуг), що призвело до заниження суми податкових зобов`язань на 2 820 грн.
68. Згідно з пунктом 208.2 статті 208 ПК України отримувач послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, нараховує податок за основною ставкою податку на базу оподаткування, визначену згідно з пунктом 190.2 статті 190 ПК України.
69. Базою оподаткування по таких операціях є договірна (контрактна) вартість таких послуг з урахуванням податків та зборів, за винятком податку на додану вартість, що включаються до ціни постачання відповідно до законодавства. Визначена вартість переховуються в національну валюту за валютним (обмінним) курсом Національного банку України на дату виникнення податкових зобов`язань (пункт 190.2 статті 190 ПК України).
70. Отримувач послуг - платник податку у порядку, визначеному статтею 201 ПК України, складає податкову накладну із зазначенням суми нарахованого ним податку, яка є підставою для віднесення сум податку до податкового кредиту у встановленому порядку.
71. Датою виникнення податкових зобов`язань за операціям з постачання послуг нерезидентами, місцем надання яких є митна територія України, є дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату послуг або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг нерезидентами, залежно від того, яка з подій відбулася раніше (пункт 187.8 статті 187 ПК України).
72. Тобто податкова накладна складається отримувачем послуг за правилом першої події.
73. Як вірно зауважено судами попередніх інстанцій, податкова накладна виписана постачальником послуг саме 26 вересня 2013 року по факту підписання сторонами актів виконаних робіт. Отже, перша подія відбулась не в момент складання актів, а в момент їх підписання сторонами. 
74. При цьому відповідачем визначено податкове зобов`язання позивачу з податку на додану вартість в розмірі 124 858 грн і застосовано штрафні санкції 62 429 грн у зв`язку з невизнанням податкової накладної, яка виписана на суму, що є меншою ніж реальна вартість наданих послуг, з підстав порушення порядку і форми складення податкових накладних.
75. Згідно з приписами пункту 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
76. Щодо висновків про невірне визначення бази оподаткування по послугах отриманих від нерезидента, суди першої та апеляційної інстанцій вірно зауважили, що податкова накладна за результатами виконаних робіт (послуги з нагляду за монтажем та пуско-налагодження та навчання персоналу) нерезидентом «Revas Technologies Spa» на суму ПДВ 124 858 грн, згідно укладеного контракту від 29 березня 2012 року, складена з дотриманням вимог податкового законодавства, що є законною підставою для віднесення цих сум до податкового кредиту. При цьому донарахування ПДВ в розмірі 2 820 грн у зв`язку з курсовою різницею податковим органом не є підставою для збільшення зобов`язання з ПДВ на всю суму, зазначену в податковій накладній, оскільки податковим органом операція по наданню послуг не ставиться під сумнів.
77. З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про протиправність податкового повідомлення-рішення № 0000374001 від 07 жовтня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 708 989 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 632 800 грн.
78. Доводи касаційної скарги не спростовують висновки судів попередніх інстанцій і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи, водночас у силу частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
79. Щодо посилань відповідача на постанови Верховного Суду, які на його думку не застосовано судом апеляційної інстанції, слід зазначити, що правова позиція, висловлена у судових рішеннях, не суперечить висновкам суду апеляційної інстанції, зробленим у цій справі. Наведені відповідачем постанови Верховного Суду ухвалені у адміністративних справах за інших фактичних обставин, установлених судами попередніх інстанцій, та загалом стосуються оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів (оцінюючий фактор).
80. У контексті оцінки доводів касаційних скарг Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
81. З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, Верховний Суд уважає, що ключові аргументи касаційних скарг отримали достатню оцінку.
82. Ураховуючи викладене, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, а підстави, наведені скаржниками для касаційного оскарження судових рішень судів попередніх інстанцій, не є такими, що відповідають вимогам частини 4 статті 328 КАС України.
83. Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційні скарги без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
84. Щодо заявленого клопотання про закриття провадження у справі, колегія суддів виходить з наступного.
85. Відповідач у клопотанні про закриття провадження у справі зауважував, що відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2024 року по справі № 904/2104/19, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24 квітня 2025 року, ліквідовано юридичну особу - ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат». Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19 листопада 2025 року ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2024 року та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24 квітня 2025 року у справі № 904/2104/19 залишено без змін. Запис в ЄДР внесено 29 січня 2026 року.
86. Відповідно до частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
87. Пунктом 5 частини першої статті 238 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
88. Водночас частина друга статті 354 КАС України передбачає, що якщо суд першої або апеляційної інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи чи припинення юридичної особи - сторони в спірних правовідносинах, що не допускають правонаступництва, після ухвалення рішення не може бути підставою для застосування положення частини першої цієї статті.
89. Згідно з отриманою судом інформацією ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» ліквідоване без визначення правонаступників. Про наявність таких не повідомляло і Східне міжрегіональне управління ДПС.
90. Оскільки за наслідками касаційного перегляду справи суд касаційної інстанції дійшов висновку про визнання судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій законними і обґрунтованими, відсутні підстави для застосування частини першої статті 354 КАС України, відповідно, провадження у справі закриттю не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі № 804/7753/16.
Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі № 804/7753/16 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М. М. Яковенко
Судді І. А. Васильєва
О. О. Шишов