Справа № 560/1423/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

13 квітня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення №2000-0301-9/10265 від 19.01.2026 про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання зарахувати період роботи з 11.10.2017 по 31.12.2025 до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII, зобов`язання призначити пенсію за вислугу років з 06.01.2026. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно не враховані до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII окремі періоди її роботи, відтак не призначена пенсія, з чим вона не погоджується. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у відзиві просить відмовити у задоволенні позову. Вказує на те, що позивачці відмовлено у призначенні пенсії відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII у зв`язку з відсутністю необхідної кількості спеціального стажу роботи станом на 10.10.2017 - 26 років 6 місяців.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.
ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою від 06.01.2026 про призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII.
Рішенням №2000-0301-9/10265 від 19.01.2026 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи. У рішенні зазначено, що до страхового та спеціального стажу зараховані всі періоди. Страховий стаж становить 36 років 22 дні. Спеціальний стаж становить 23 роки 1 місяць 16 днів, стаж необхідний для призначення пенсії 26 років 6 місяців.
Зі змісту документів системи Форма РС - право вбачається, що до спеціального стажу позивачки зараховані періоди її роботи з 01.09.1989 по 16.06.1994, з 22.08.1994 по 28.08.1995, з 01.09.1995 по 31.08.1996, з 01.09.1996 по 14.08.2001, з 17.08.2001 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.08.2008, з 01.09.2008 по 10.10.2017. Водночас, період роботи з 11.10.2017 по 30.11.2025 не зарахований до спеціального стажу, що вбачається з вказаних даних системи Форма РС - право, що позивачка вважає протиправним.
Вирішуючи спір, суд виходить з такого.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон №1058-IV)
Положеннями статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55.
Пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній до 01.04.2015) було передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, який набрав чинності з 01.04.2015, пункт «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було викладено в іншій редакції, згідно з якою право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку, за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.
У подальшому відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII до статті 55 Закону №1788-ХІІ з 01.01.2016 також були внесені зміни, відповідно до яких пункт «е» вказаної статті має наступний зміст: «право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку: 50 років - які народилися з 1 січня 1966 року по 30 червня 1966 року; 50 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1966 року по 31 грудня 1966 року; 51 рік - які народилися з 1 січня 1967 року по 30 червня 1967 року; 51 рік 6 місяців - які народилися з 1 липня 1967 року по 31 грудня 1967 року; 52 роки - які народилися з 1 січня 1968 року по 30 червня 1968 року; 52 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1968 року по 31 грудня 1968 року; 53 роки - які народилися з 1 січня 1969 року по 30 червня 1969 року; 53 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1969 року; 54 роки - які народилися з 1 січня 1970 року по 30 червня 1970 року; 54 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1970 року; 55 років - які народилися з 1 січня 1971 року».
Рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 №2-р/2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII зі змінами, внесеними Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII.
Ці норми втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, тобто з 04 червня 2019. Отже, з 04 червня 2019 при вирішенні питання призначення позивачці пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» необхідно керуватись вказаною нормою у редакції до внесення змін Законом №213-VIII та Законом №911-VIII.
Відтак, з 04 червня 2019 при визначенні права на отримання пенсії за вислугу років необхідно виходити з наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років.
Із змісту трудової книжки, що належить позивачці, серії НОМЕР_1 від 25.08.1994, встановлені такі записи про її роботу:
- 02.02.2015 - у зв`язку зі зміною назви кафедри переведена на посаду доцента кафедри теорії і методики фізичної культури та валеології;
- 01.02.2021 - переведена на посаду доцента кафедри туризму, теорії і методики фізичної культури та валеології;
- 01.09.2022 переведена на посаду доцента кафедри менеджменту освіти та педагогіки вищої школи;
- 31.12.2025 - звільнена з посади доцента кафедри менеджменту освіти та педагогіки вищої школи за власним бажанням.
Відповідно до довідки №257 від 19.06.2025, виданої Хмельницькою гуманітарно-педагогічною академією Хмельницької обласної ради, ОСОБА_1 дійсно працює у Хмельницькому педагогічному коледжі Хмельницької гуманітарно-педагогічної академії з 17.08.2001 на посаді викладача (вища категорія, викладач-методист) по теперішній час (19.06.2025).
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 28 Закону України від 01.07.2014 №1556-VII "Про вищу освіту" (надалі - Закон №1556-VII) в Україні діють заклади вищої освіти таких типів, зокрема як коледж - заклад вищої освіти або структурний підрозділ університету, академії чи інституту, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям ступеня бакалавра та/або молодшого бакалавра, проводить прикладні наукові дослідження та/або творчу мистецьку діяльність.
У пункті 1 частини 1 статті 31 Закону України від 06.06.2019 №2745-VIII "Про фахову передвищу освіту" визначено, що фаховий коледж - це заклад фахової передвищої освіти або структурний підрозділ закладу вищої освіти, іншої юридичної особи, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям фахової передвищої освіти, може проводити дослідницьку та/або творчу мистецьку, та/або спортивну діяльність, забезпечувати поєднання теоретичного навчання з навчанням на робочих місцях. Фаховий коледж також має право відповідно до ліцензії (ліцензій) забезпечувати здобуття профільної середньої освіти професійного та академічного спрямування, професійної (професійно-технічної) та/або початкового рівня (короткого циклу) вищої освіти, та/або першого (бакалаврського) рівня вищої освіти. Фаховий коледж, який здійснює освітню діяльність у системі фахової спеціалізованої передвищої освіти, має право відповідно до ліцензії (ліцензій) забезпечувати здобуття базової загальної середньої освіти, якщо наскрізна освітньо-професійна програма передбачає підготовку фахового молодшого бакалавра на основі початкової загальної середньої освіти.
Згідно з частинами першою, другою статті 53 Закону №1556-VII науково-педагогічні працівники - це особи, які за основним місцем роботи у закладах вищої освіти провадять навчальну, методичну, наукову (науково-технічну, мистецьку) та організаційну діяльність. Педагогічні працівники - це особи, які за основним місцем роботи у закладах вищої освіти провадять навчальну, методичну та організаційну діяльність.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963 затверджений «Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» (далі Перелік 963), яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, методистів належать до категорії педагогічних працівників.
Отже, згідно з нормами чинного законодавства посади, на яких перебувала позивачка (викладач-методист) протягом спірного періоду, є педагогічними, а тому зазначені періоди роботи на цих посадах підлягають зарахуванню до спеціального (педагогічного) стажу роботи відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Встановлено, що підставою для відмови у призначенні пенсії за вислугу років слугувала, зокрема, відсутність спеціального стажу роботи 26 років 6 місяців станом на 10.10.2017, що означає, що вимога щодо необхідного спеціального стажу була визначена пенсійним органом станом на 11.10.2017 (26 років 6 місяців) та без врахування рішення Конституційного Суду України від 04.09.2019.
Водночас, позивачка звернулась із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ 06.01.2026, тобто після прийняття рішення Конституційного Суду України від 04.06.2019. Відтак відповідач повинен був застосовувати положення пункту "е" частини 1 статті 55 Закону №1788 в первісній редакції, яка визначає, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. 
З огляду на це, рішення відповідача в частині відсутності у позивачки необхідного спеціального стажу є протиправним.
Частиною 2 статті 7 Закону №1788-ХІІ визначено, що пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.
Відповідно до пункту 2.4 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії за вислугу років, крім документів, передбачених підпунктами 1-4 пункту 2.1 цього розділу, надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії.
Пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.
Відтак, Закон №1788-ХІІ однією з умов призначення пенсій за вислугу років визначає факт залишення роботи, яка дає право на цю пенсію. Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 18.09.2019 у справі № 750/4607/17.
Відповідач під час розгляду заяви позивачки від 06.01.2026 зарахував до спеціального стажу період її роботи до 10.10.2017. Разом з тим, відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 працювала з 11.10.2017 по 31.12.2025 на посадах, періоди роботи на яких повинні бути зараховані до її спеціального стажу. 
З огляду на це, спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області є протиправним та підлягає скасуванню.
Зважаючи на це, відповідач повинен перерахувати весь спеціальний стаж позивачки, включаючи зарахований за цим рішенням, та вирішити питання призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII. З урахуванням зарахованого за цим рішенням стажу тривалість спеціального стажу для призначення пенсії у позивачки є достатньою, що дає підстави для призначення їй пенсії. 
У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи те, що відповідач не довів обґрунтованість рішення, доводи позивачки належними доказами не спростував, позов слід задоволити.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №2000-0301-9/10265 від 19.01.2026, прийняте щодо ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 періоди її роботи з 11.10.2017 по 31.12.2025 згідно з даними трудової книжки та іншими наданими документами та вирішити питання призначення з 06.01.2026 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1331,20 грн. за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13 квітня 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, під.3, пов.2,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022 , код ЄДРПОУ - 14099344) 	

Головуючий суддя 		І.С. Козачок