Дата документу 25.03.2026
Справа № 333/10917/25
Провадження № 2/334/1769/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2026 року
Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Гнатюка О.М.,
при секретарі Якущенко Е.Р.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2025 року представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому зазначив, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір 08.10.2019 року № 2018263818001, видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 3000 грн., який пізніше було збільшено до 50000 грн. 
Внаслідок неналежного виконання умов укладених договорів, заборгованість відповідача станом на 04.08.2025 складає 89596,17 грн., з яких: 49133,53 грн. – заборгованість за кредитом; 40462,64 грн. – заборгованість процентами; 0 грн. – заборгованість за комісією, 
Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.
Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 89596,17 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн.
Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2026 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу роз`яснено право подання відзиву на позовну заяву, відповідно до ст. 178 ЦПК України.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала до суду відзив, зазначила наступне.
Відповідачка, дійсно, в жовтні місяці 2019 році звернулася до Банку з метою відкриття поточного банківського рахунку, призначеного для обліку операцій, що здійснюються з використанням платіжної картки (картковий рахунок). При цьому Відповідачкою, дійсно, було підписано заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, анкету клієнта та паспорт споживчого кредиту. До позовної заяви Позивачем додано абсолютно незрозумілий документ під назвою «довідка про збільшення кредитного ліміту», згідно з яким сума кредитного ліміту Відповідачці за три роки була збільшена Банком до 50 000,00 грн, тобто в 16,67 разів або на 1667 відсотків, причому відбувалося це непомітно та методично в період, коли, за даними самого Позивача, Відповідачка вже мала перед Банком чималу заборгованість як за «тілом» кредиту, так і за нарахованими відсотками.
Позивач, стверджуючи, що між ним та Відповідачкою «укладено кредитний договір», згідно з яким у Відповідачки утворився борг за тілом кредиту в розмірі 49133,53 грн та борг за відсотками в розмірі 40462,64 грн, свідомо вводить суд в оману стосовно фактичних обставин справи, адже кредитного договору з такими умовами між сторонами насправді не укладалося. В позовній заяві з цього приводу Позивач посилається на пункт 4.3.6.4 Розділу ІІ «Договору», маючи при цьому на увазі публічну пропозицію на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а не кредитного договору, як стверджує Позивач). Документ під вказаною назвою Відповідачка не підписувала
У спірних відносинах Відповідачка збільшення кредитного ліміту за своєю картою не ініціювала, більш того, Позивач повністю підтверджує, що здійснював таке збільшення в односторонньому порядку. При цьому, до матеріалів позовної заяви не додано жодних доказів того, що про збільшення кредитного ліміту Відповідачку було хоча б повідомлено, в той час коли про обов`язковість такого повідомлення Позивач прямо зазначає (з посиланням на пункт 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції). Якщо, за твердженням Банку, інформування клієнта про зміну кредитного ліміту має відбуватися шляхом направлення SMS-повідомлення на Номер мобільного телефону, докази реального направлення Відповідачці дев`яти таких SMS повинні були бути надані до позовної заяви.
У спірних відносинах підписані Відповідачкою документи (заява-анкета та паспорт споживчого кредиту) вказаних умов не містять, більш того, чітко свідчать про те, що Відповідачка просила встановити їй кредитний ліміт, чи не в двадцять разів менший, аніж той, про який наголошує Банк. Крім того, із згаданих документів неможливо визначити і розмір процентної ставки за користування кредитом, адже таких ставок фактично встановлено три – пільгова (0%), стандартна (47,88%) та підвищена (62%). При цьому, за яких умов застосовується кожна з цих ставок, чітко не визначено, зокрема, не вказано, який саме період користування є пільговим, який – не пільговим, а який – таким, що тягне застосування підвищеної ставки.
У справі, що розглядається, Позивач на підтвердження розміру позовних вимог надав суду два документа, а саме: 1) виписку по рахунку Відповідачки за період з 08.10.2019 по 04.08.2025, яка, дійсно, є первинним документом в розумінні вказаних вище правових висновків Верховного Суду; 2) розрахунок заборгованості – односторонній документ, складений Банком (та, до речі, навіть не підписаний його представником). При цьому, як чітко вбачається з аналізу двох вказаних документів, їх зміст не корелюється між собою взагалі, в зв`язку з чим перевірити надані Банком в розрахунку відомості ані Відповідачка, ані суд можливост і не мають.
Беручи до уваги, що факт використання кредитних коштів Банку Відповідачкою не заперечується, Відповідачка, діючи, на відміну від Позивача, добросовісно, готова прийняти за даність наведені в розрахунку Банку відомості стосовно того, що загальний розмір її заборгованості за тілом кредиту, дійсно, становить 49133,53 грн. Нарахування відсотків на тіло кредиту в будь-якому випадку Відповідачка вважає неправомірним, з чого, в свою чергу, випливає, що кошти, які були сплачені Відповідачкою Банку та направлені останнім на погашення відсотків, мають бути враховані як зменшення основного боргу.
Згідно даними, вказаними в розрахунку Позивача, на погашення відсотків Банк направив сплачені Відповідачкою грошові кошти в загальній сумі 13884,92 грн. Таким чином, Відповідачкою визнаються позовні вимоги частково, в сумі: 49133,53 – 13884,92 = 35248,61 грн. Детальний контррозрахунок заборгованості, виконаний Відповідачкою на основі даних розрахунку Позивача.
Просила задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 частково, в сумі фактично отриманого і не повернутого Відповідачкою кредиту, а саме, з огляду на відомості, надані Банком, в сумі 35248,61 грн.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Судом встановлено, що 08.10.2019 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 була підписана заява № 218263818001 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якої просила відкрити на її поточний рахунок та надати кредит у розмірі 3000 грн. 
Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту кредитний ліміт складав: 08.10.2019 року - 3000 грн; 19.12.2019 року - збільшений до 7000 грн; 14.08.2020 року - збільшений до 12000 грн; 13.11.2020 року - збільшений до 24000 грн; 22.01.2021 року - збільшений до 36000 грн; 19.03.2021 року - збільшений до 48000 грн; 19.04.2021 року - збільшений до 50000 грн., 27.02.2022 року – зменшений до 47117 грн., 03.03.2022 року - збільшений до 50000 грн.
Підписанням цієї заяви ОСОБА_1 підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладання Договору страхування на зазначених умовах.
Крім того, відповідачкою було підписано Паспорт споживчого кредиту.
Заява відповідача про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, становлять укладений сторонами договір, який є договором приєднання в силу ст. 634 ЦК України, що підтверджується їхніми підписами в заяві.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом ст. 208 ЦК України за загальним правилом у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною і юридичною особою, а договір між сторонами не становить виключення з цього правила.
Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Кредитний договір, яким є і договір між сторонами, укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
З системного аналізу наведених положень цивільного законодавства випливає, що законом до договору кредитування встановлено обов`язковість письмової форми, про дотримання якої свідчить підпис сторін.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У зв`язку з викладеним є очевидним, що у разі укладення договору у письмовій формі усі його умови повинні бути викладеними в договорі та підписаними сторонами.
В силу ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У зв`язку з викладеним є очевидним, що у разі укладення договору у письмовій формі усі його умови повинні бути викладеними в договорі та підписаними сторонами.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Із змісту ст. 611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Відповідачкою не надано суду письмових доказів звернення до банку із запереченнями щодо збільшення кредитного ліміту, взяті на себе зобов`язання виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 04.08.2025 складає 89596,17 грн., з яких: 49133,53 грн. – заборгованість за кредитом; 40462,64 грн. – заборгованість процентами;0 грн. – заборгованість за комісією.
Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору станом на 04.08.2025 складає 89596,17 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач договірні зобов`язання за договором належним чином не виконував у зв`язку з чим, утворилась заборгованість перед позивачем за наданим кредитом, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.
Суд вважає, що позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду доказів повної або часткової сплати заборгованості, не спростувала наданий позивачем розрахунок.
Аналізуючи викладені обставини справи, беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що відповідач своєчасно та належним чином не виконала взятого на себе зобов`язання за договором, до теперішнього часу у добровільному порядку заборгованість за кредитним договором нею не погашена, а отже позов є обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2422,40 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.526, 610, 611, 625, 634, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 274- 279, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», код ЄДРПОУ 14282829, 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код ЄДРПОУ 14282829; вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070) заборгованість у сумі 89596,17 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто шість гривень 17 коп.)
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», код ЄДРПОУ 14282829, 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код ЄДРПОУ 14282829; вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070) судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Гнатюк О. М.