ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 619/4166/24
Номер провадження 22-ц/818/265/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 травня 2025 року в складі судді Овсяннікова В.С. по справі № 619/4166/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 27 червня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа-Банк» (далі - ТОВ «Альфа-Банк») та ОСОБА_1 укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якої відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредитні кошти та інші передбачені договором платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором.
ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором не виконав, у зв`язку з чим станом 20 вересня 2021 року за цим кредитним договором загальна сума заборгованості склала 77 220 грн 84 коп.
20 вересня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача у загальному розмірі 77 220 грн 84 коп.
Посилаючись на вказані обставини, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» просило стягнути вказану заборгованість та судові витрати.
ОСОБА_1 подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову та стягнути витрати на професійну правничу допомогу, які орієнтовно загалом становлять 15 000 грн.
Відзив мотивовано недоведеність позовних вимог.
Матеріали справи не містять доказів передачі кредитних коштів, кредитний Договір відсутній. Також, банк не направляв вимогу щодо дострокового повернення кредиту, а тому позовні вимоги є передчасними.
Позивачем незаконно стягнуті проценти у загальному розмірі 24 723 грн, які не були обумовлені в двосторонньому порядку, а тому штучно було збільшено суму заборгованості. 
Сплата позичальником на користь банку комісії у вигляді щомісячної винагороди, що у загальному розмірі становило 49 946 грн, є нікчемною,
Вказував, що кошти, зараховані Банком у якості відсотків та комісії мають бути зараховані в погашення тіла кредиту, а тому за вирахуванням вказаних сум фатичний борг мав би бути 77 220,84 - 74 669 = 2 551,84 грн.
Також, вказував, що витрати на правничу допомогу є завищеними та необґрунтованими, оскільки позов є шаблонним та його підготовка не потребує багато часу. 
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 12 травня 2025 року позовні вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» задоволено. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором б/н від 27 червня 2016 року у загальному розмірі 77 220 грн 84 копн, з яких; 68 644 грн 78 коп. – сума за основною заборгованістю на дату укладання договору факторингу та 8 576 грн 06 коп – пеня/штраф/неустойка, а також витрати за сплату судового збору у розмірі 3028 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості, яка підлягає стягненню у судовому порядку. Також, зважаючи на принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, фактично надані види послуг, суд вважав, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є завищеною, а тому наявні підстав для зменшення їх розміру до 4 000 грн.
На вказане судове рішення 04 червня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лисенко Андрій Олександровича, подав апеляційну скаргу, в якій , посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення. 
Апеляційна скарга мотивована недоведеністю існування між сторонами кредитних правовідносин, оскільки в матеріалах справи відсутній кредитний договір, що свідчить про відсутність можливості стягнення заборгованості саме за кредитним договором
Матеріали справи не містять будь-якого погодження банком відповідної оферти.
Факт надання грошових коштів, повинен бути підтверджений відповідним платіжним документом, проте такі докази відсутні, що підтверджує відсутність права вимоги у позивача.
Вказував, що кредит є споживчим, а тому Банк набуває права вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, після одержання споживачем, повідомлення про вимогу і спливу 30 календарних днів з дня одержання ним повідомлення про вимогу.
За відсутності доказів, що Позивачем чи первісним кредитором було вчинено дії щодо повідомлення споживача у письмовій формі про затримку платежів та процентів із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є передчасними та необґрунтованими.
Позивачем без належних на те правових підстав списано непогоджені відсотки у загальному розмірі 24 723 грн та комісію в загальному розмірі 49 946 грн, а тому ці суми не підлягають стягненню.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 травня 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 27 червня 2016 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено договір про надання кредиту № 500821380 (а.с. 5-6).
Відповідно до вказаної оферти відповідачем узгоджено такі умови надання споживчого кредиту: тип кредиту: «Максимум Готівкою», сума кредиту складає 1 000 грн, при цьому зазначено, що сума кредиту, що може будь доступна клієнту у будь-який час протягом строку дії Відновлювальної кредитної лінії та яка відрізняється від суми, що вказана у цьому пункті, у порядку та у спосіб визначений умовами договору, але не може перевищувати 200 000 грн. Процентна ставка - 26 % річних, строк кредиту: 36 місяців, розмір обов`язкового мінімального платежу - 7% від суми загальної заборгованості, при цьому сторони погодили, що розмір обов`язкового мінімального платежу не може бути меншим за 50 грн. Датою сплати обов`язкового мінімального платежу за кредитом визначено – до останнього операційного дня платіжного періоду, який починається з дня наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду та закінчується на 25 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду.
Також п. 4 умов передбачено, що повернення заборгованості за кредитом та сплата відсотків за користування відновлювальною кредитною лінією та/або інших платежів за договором, в тому числі застосування умов програми «Моментальна розстрочка на карту» здійснюється клієнтом відповідно до договору, примірний графік та розрахунок сукупної вартості кредиту міститься в тарифах, які є невід`ємною частиною договору на транзитний рахунок банку. Пунктом 7 передбачено, що підписанням оферти та акцептуванням пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії, кліент підтверджує, що ознайомлений з примірним графіком і розрахунком сукупної вартості кредиту, в тому числі до підписання оферти на укладання угоди (а.с. 5).
Довідкою про умови кредитування з використанням картки «Максимум готівкою» ОСОБА_1 проінформовано, що: строк дії картки – 2 роки з можливістю перевипуску картки за умови дотримання клієнтом умов договору, строк дії кредитної лінії – 1 рік з можливістю пролонгації, максимальна сума кредиту – 200 000 грн, тип процентної ставки – фіксована, сума щомісячного платежу – 280 грн, орієнтована реальна процентна ставка – 5,7% в місяць, абсолютне значення подорожчання кредиту - 114 грн в місяць (а.с. 6).
У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору від 28 січня 2016 року № 630430796 за ОСОБА_1 станом 20 вересня 2021 року обліковується заборгованість у розмір 77220,84 грн (а. с. 29).
20 вересня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 3, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача (а.с. 8-29).
Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, Фактор набуває належне Клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено у додатку № 1-1 до договору.
Право Вимоги, що відступається згідно даного Договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить Клієнту.
Право Вимоги вважається відступленим Фактору з дати оплати Фактором Ціни Прав Вимоги відповідно до п. 4.2 цього Договору. В дату здійснення оплати Фактором Ціни Прав Вимоги відповідно до п. 4.2 цього Договору Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників за формою встановленою в Додатку № 2 до цього Договору.
З моменту переходу до Фактора Права Вимоги, відповідно до умов п. 2.3 цього Договору, всі гарантії, надані Боржниками щодо заборгованості за Орновними договорами, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з Правом Вимоги Фактору переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, право на звернення до суду за встановленою в Основному договорі підсудністю спорів, право на всі суми, які Фактор одержить від Боржників на виконання його вимог, та інші, з врахуванням обмежень встановлених цим Договором.
Відповідно до Додатку 1-1 до договору факторингу № 3 від 26 вересня 2021 року характеристики прав вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами, позивачу передано право вимоги до ОСОБА_1 у загальному розмірі 77 220 грн 84 коп, з яких: 68 644 грн 78 коп – сума за основною заборгованістю на дату укладання договору факторингу та 8 576 грн 06 коп – пеня/штраф/неустойка на дату укладання договору факторингу (а.с. 13-15).
На виконання договору факторингу № 3 від 20 вересня 2021 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перераховано на рахунок АТ «Альфа-Банк» загальну суму у розмірі 12 844 800 грн (а.с. 17).
За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частини 1статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048 ЦК України).
Частиною 2статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частиною 1статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до пункту 1 частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
У постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина 1 статті 519 ЦК України).
Як встановлено судом, 27 червня 2017 року між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.
З наданої позивачем виписки з карткового рахунку вбачається, що банк виконав свої зобов`язання, відкрив відповідачу картковий рахунок та видав кредитну картку, якою останній користувався, здійснюючи відповідні платежі, що підтверджує факт укладення кредитного договору.
Звертаючись до суду із вказаним позовом товариство посилалось на те, що у зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 27 червня 2017 року наявна заборгованість у розмірі 77 220 грн 84 коп.
Разом з тим, з виписки по рахунку за кредитною карткою позичальника та з розрахунку вбачається, що первісним кредитором здійснювалося списання комісій за розрахунково-касове обслуговування, за страховий пакет від фінансових ризиків, за поповнення в банкоматі, а також штрафів, які в установленому порядку узгоджені з відповідачем не були, адже положення оферти на укладання Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії і паспорту споживчого кредиту не містять домовленості сторін про сплату комісії і неустойки, порядку та розміру їх нарахування. Будь-яких інших доказів на підтвердження правомірності нарахування первісним кредитором комісії та неустойки позивачем не надано.
Верховний Суд у постанові від 07 червня 2023 року у справі № 234/3840/15-ц (провадження № 61-3014св22) зазначив, що встановивши факт існування між сторонами кредитних зобов`язань, суди попередніх інстанцій не врахували, що заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд першої інстанції у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.
Із вказаного розрахунку та виписки по рахунку вбачається, що первісним кредитором безпідставно нараховувалось розрахункове касове обслуговування у розмірі 72 575,94 грн, що є більшим, ніж розмір заборгованості, заявлений до стягнення.
Між тим, вказані кошти безпідставно було спрямовано первісним кредитором на погашення комісії.
З огляду на наведене, враховуючи черговість погашення вимог за грошовим зобов`язанням, та оскільки в межах спірного кредитного договору відповідачем внесено коштів у більшому розмірі, ніж розмір заборгованості, що обліковується за ним, апеляційний суд вважає підстави для задоволення позову та стягнення нарахованого боргу відсутні. 
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про залишення позову ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» без задоволення.
Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до частин 1, 2статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено 4542,00 грн (а.с. 116). Враховуючи, що апеляційну скаргу задоволено, вказані судові витрати підлягають стягненню з позивача.
Керуючись ст.ст.367,368,369,374,376,381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення. 
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (місцезнаходження: 03035 м. Київ, площа Солом`янська, 2, ЄДРПОУ 40340222) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) 4542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13 лютого 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина