Справа № 745/43/26
Провадження № 2/745/72/2026

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2026 Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Стельмаха А.П., із секретарем Пінченко Д.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся з позовною заявою до суду, та пояснює, що 06.12.2021 між ОСОБА_1 та позивачем укладено кредитний договір № 002/12922231-SP в електронній формі за допомогою Мобільного застосунку «Sportbank», доступ до якого забезпечується Клієнту, який пройшов автентифікацію. Встановлений кредитний ліміт у розмірі 100 000 грн. та погоджено істотні умови договору. Кредитодавець обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. Позичальником умови кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Та, станом на 30.09.2025 заборгованість позичальника за кредитним договором №002/12922231-SP від 06.12.2021 року, становить 51 255,42 грн., а саме: 23 725,21 грн. заборгованість по тілу кредиту, 27 530,21 грн. – заборгованість за процентами.
Представник позивача просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором №002/12922231-SP від 06.12.2021 року в розмірі 51 255,42 грн., та судові витрати. 
Відповідачем надано до суду відзив з якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позову. Відповідач вважає, що позивач не довів факту укладення електронного договору з відповідачем та його ідентифікації. Відповідач вказує, що ним не укладався з позивачем спірний договір, та позивачем не доведено факту надання коштів відповідачу, та розмір заборгованості за договором не визначена.
Представником позивача надано відповідь на відзив з якої вбачається, що між позивачем та відповідачем наявні кредитні правовідносини та відповідач має непогашену заборгованість по спірному кредиту.
У судове засідання представник позивача не з`явився, заявив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.
У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 
Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. 
Судом встановлено, що між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 шляхом підписання заяви №712466 про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» було укладено договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг у межах проекту «Sportbank» (а.с. 34-40).
Згідно заяви №712466 від 04.12.2021, слідує, що ОСОБА_1 приєднався до публічної пропозиції AT «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». Заява була підписана ОСОБА_1 удосконаленим електронним підписом, відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію. Підтвердив,що ознайомився з публічною пропозицією разом з додатками, в тому числі, але не виключно, тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, паспортом споживчого кредиту на сайті банку https://tascombank.ua/ та Лендинговій сторінці https://sportbank.com.ua.
Згідно з п.1.2.3 заяви-анкети ОСОБА_1 просив АТ «Таскомбанк» відкрити поточний рахунок НОМЕР_1 в гривні.
Згідно з п.1.2.3 заяви-анкети ОСОБА_1 просив АТ «Таскомбанк» надати послугу кредитування рахунку та встановити ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування рахунку, що встановлений в тарифах та складає 100 000 грн, з урахуванням умов визначених в публічній пропозиції.
Заява №712466 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» була підписана ОСОБА_1 удосконаленим електронним підписом, відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію.
З довідки АТ «Таскомбанк» (а.с.24) вбачається, що ОСОБА_1 з 06.12.2021 є власником поточного рахунку у валюті гривня НОМЕР_1 , який відкритий до заяви-анкети 712466 з номером кредитного договору №002/12922231-SP від 06.12.2021, картка № НОМЕР_2 в АТ «Таскомбанк».
Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №002/12922231-SP від 06.12.2021 та виписки по особовому рахунку станом на 30.09.2025 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Таскомбанк» складає 51 255,42 грн., а саме: 23 725,21 грн. заборгованість по тілу кредиту, 27 530,21 грн. – заборгованість за процентами (а.с. 41-45).
З виписки по особовим рахункам кредитного договору №002/12922231-SP вбачається, що ОСОБА_1 користувався наданою йому кредитною карткою витрачав та вносив кошти на погашення заборгованості.
З повідомлення-вимоги (а.с.59) вбачається, що 20.09.2025 позивач звертався до відповідача з повідомленням-вимогою про дострокове повернення кредиту за кредитним договором №002/12922231-SP від 06.12.2021. Розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Таскомбанк» станом на 27.08.2052 складає23 725,21 грн. заборгованість по тілу кредиту, 27 530,21 грн. – заборгованість за процентами.
Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 статті 11 Закону «Про електронну комерцію»).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статті 12 вказаного вище Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 статті 11 Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 статті 11 Закону «Про електронну комерцію»).
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін, електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України ”Про електронний цифровий підпис”, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно із ч.1, ч.2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно із ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У Заяві-анкеті № 712466 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», що підписана відповідачем зазначені дані про особу позичальника, проте, відсутні істотні умови договору, а саме: не визначено тип, розмір та порядок обчислення процентної ставки за кредитом.
Крім того, в розділі 1.2.3 зазначено, що в тарифах та публічній пропозиції визначено розмір комісії та розмір процентів за кредитом, проте суду вказані документи, з яких саме можна б було встановити ставку процентів погоджену сторонами, не надано.
Отже, позивачем не надано належних і допустимих доказів погодження між сторонами розміру відсотків за користування кредитними коштами. Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 27 530,21 грн.
Проте, оскільки ОСОБА_1 не виконав умови кредитного договору та не сплатив заборгованість в добровільному порядку, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту, яка згідно розрахунку позивача складає 23 725,21 грн.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволених вимог в сумі 1 232,38 грн (23 725,21 /51 255,42*2 662,4).
Керуючись ст.ст. 207, 526, 527, 530, 639, 1048-1050, 1054, 1055, ЦК України, ст.ст. 12, 13, 263-265, 273 ЦПК України, Закон України «Про електронну комерцію», суд –

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» (вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором №002/12922231-SP від 06.12.2021, в сумі 23 725,21 грн. 
В задоволенні інших вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» судовий збір в сумі 1 232,38 грн.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.П. Стельмах