Єдиний унікальний номер 205/15231/25
Номер провадження2/205/1009/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)
14 квітня 2026 року місто Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Курбанової Н.М.
за участю секретаря судового засідання Вольф В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» адвокат Ткаченко Ю.О. звернулася до Новокодацького районного суду міста Дніпра з вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором кредиту у сумі 18 755,00 гривень та вирішити питання розподілу судових витрат.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 08.04.2025 року між ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 укладений договір про надання коштів у кредит № 71796685 за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 11 000,00 гривень. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора ( електронного підпису/одноразовий ідентифікатор «48124», що надісланий на вказану відповідачем електронну адресу) у порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписанням договору кредиту відповідач підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Позивач на виконання умов кредитного договору № 71796685 від 08.04.2025 року, виконав свої зобов?язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти у розмірі 11 000,00 гривень, шляхом їх перерахування на банківський рахунок відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на банківську картку фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку кредитодавця на банківську картку фізичної особи технічно неможливий. Враховуючи умови вищезазначеного Договору кредиту, додаткової угоди, та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають 0,00 гривень, заборгованість останньої складає 18 755,00 гривень, з яких 11 000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 825,00 гривень - сума заборгованості за процентами; 1 650,00 гривень – сума заборгованості за комісією; 0,00 гривень - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 5 280,00 гривень - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Відповідач ОСОБА_1 отримані кошти за договором у строк обумовлений сторонами не повернула, що призвело до утворення заборгованості, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 09.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» адвокат Ткаченко Ю.О. до судового засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, заяв про поважність причин неявки в судове засідання, відкладення розгляду справи, відзиву, заперечень на позовну заяву відповідач не надала.
У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання та не з`явилася в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надала, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, а також за наявності згоди позивача, суд, у відповідності до ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223 ЦПК України розглядає справу за наявними у справі матеріалами, та відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
08.04.2025 року між ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 укладений Договір про надання коштів у кредит № 71796685 за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 11 000,00 гривень, строком на 30 днів (з 08.04.2025 по 07.05.2025), із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,25 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1 650,00 гривень). У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% за понадстрокове користування кредитом за кожен день понадстрокового користування. 
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор «48124», що надісланий на вказану відповідачем електронну адресу), у порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується довідкою про ідентифікацію. Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.
Підписанням договору кредиту відповідач підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
Позивач на виконання умов кредитного договору № 71796685 від 08.04.2025 року, виконав свої зобов?язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти у розмірі 11 000,00 гривень, шляхом їх перерахування на банківський рахунок відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на банківську картку фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку кредитодавця на банківську картку фізичної особи технічно неможливий. Наведене підтверджується електронною платіжною інструкцією №bb71af32-aebb-4d24-ae15-d08a4d9c2f6b від 08.04.2025 року.
Враховуючи умови вищезазначеного Договору кредиту, додаткової угоди, та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають 0,00 гривень, заборгованість останньої складає 18 755,00 гривень, з яких 11 000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 825,00 гривень - сума заборгованості за процентами; 1 650,00 гривень – сума заборгованості за комісією; 0,00 гривень - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 5 280,00 гривень - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
У зв?язку з порушенням взятих на себе зобов?язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість у розмірі 18 755,00 гривень.
Згідно з положеннями частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Судом встановлено, що між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом обміну електронним повідомленням, а саме прийняття позичальником пропозиції кредитора про укладення кредитного договору (оферти).
Кредитний договір складається з таких електронних документів, які містять всі його істотні умови:
- пропозиція про укладення кредитного договору (оферти), розміщена на сайті кредитора;
- заявка сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитором;
- відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаного при його ідентифікації на сайті.
Відповідач підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору, з яким вона попередньо уважно ознайомилася. Акцептовані нею умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті.
Крім того, відповідач розуміла, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код смс-повідомлення).
Для підписання і укладення цього правочину був введений код з смс-повідомлення, яке було направлено на номер телефону відповідача.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII.
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 зазначає, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що кредитний договір № 71796685 від 08.04.2025 року підписано відповідачем ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тим самим вона акцептувала пропозицію кредитодавця та уклала кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора «48124» на сайті кредитодавця, який отримала на свій мобільний телефон.
Отже, між сторонами було укладено письмовий правочин за допомогою електронного засобу зв`язку; договір підписаний його сторонами з використанням одноразового ідентифікатора, який став законною підставою на вчинення передбачених цими документами дій. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля виникнення, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків.
Доказів визнання кредитного договору недійсними до матеріалів справи не надано, як і не надано доказів на спростування факту їх підписання відповідачем.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
На підставі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статтею 1049ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачем, наданий стороною позивача розрахунок заборгованостей не спростований, власних розрахунків останнім не подано, тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів сплати боргу та не спростовано зазначених позивачем обставин.
Відповідно до договору № 71796685 від 08.04.2025 року, електронної платіжної інструкцією №bb71af32-aebb-4d24-ae15-d08a4d9c2f6b від 08.04.2025 року, довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» про підтвердження перерахування коштів ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» на платіжну картку № НОМЕР_1 відповідача  ОСОБА_1 (Вих.№КД-000044565 від 21.08.2025), останній надано кредитні кошти у розмірі 11 000,00 гривень, згідно до умов Договору.
Однак відповідач  ОСОБА_1  взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №71796685 від 08.04.2025 року належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернула, внаслідок чого позивачем нарахована заборгованість на загальну суму у розмірі 18 755,00 гривень, з яких 11 000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 825,00 гривень - сума заборгованості за процентами; 1 650,00 гривень – сума заборгованості за комісією; 0,00 гривень - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 5 280,00 гривень - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» суми заборгованості за кредитним договором №71796685 від 08.04.2025 року в розмірі 18 755,00 гривень.
Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У позовній заяві позивачем зазначається що витрати на правничу допомогу складають 4 500,00 гривень.
Позивачем на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу надано копію договору про надання правничої допомоги № 20-08/25 від 20.08.2025 року, витяг з акту №1-МК року прийому-передачі наданої правничої допомоги від 08.09.2025 за Договором про надання правничої допомоги № 20-08/25 від 20.08.2025 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2099 від 03.04.2018 року.
Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності від відповідача не надійшло. 
Отже, оскільки позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу пов`язану зі зверненням до суду з даним позовом надано належні докази, тому відшкодуванню на користь останнього підлягають понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 4 500,00 гривень.
В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 422,40 гривень.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 280-289 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» суму заборгованості за Договором кредиту № 71796685 в розмірі 18 755,00 гривень, з яких 11 000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 825,00 гривень - сума заборгованості за процентами; 1 650,00 гривень – сума заборгованості за комісією; 0,00 гривень - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 5 280,00 гривень - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 (чотири тисячі п?ятсот) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про сторін по справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», код ЄДРПОУ 39861924, адреса: 01010, м. Київ, площа Арсенальна, буд.15.
Представник позивача:Ткаченко Юлія Олегівна, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя          Курбанова Н.М.