Єдиний унікальний номер 205/1511/26
Номер провадження2/205/2515/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (далі - ТОВ «Глобал Спліт», Позивач) в особі свого уповноваженого представника звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що 07.09.2021 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 (далі – Відповідач) був укладений Договір № 2620600500493 про встановлення кредитного ліміту, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» зі змінами та доповненнями, затверджений Банком і розміщений на офіційному сайті Банку www.creditdnepr.com.ua. Клієнт, підписанням Кредитного договору підтвердив, що він акцептував УДБО шляхом підписання Заяви-згоди про приєднання і згоден з усіма його умовами в повному обсязі (з урахуванням всіх змін та доповнень), такі умови йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Кредитний договір разом з УДБО та Заявою-згодою складають єдиний договір.
Далі представник позивача зазначає, що 28.05.2025 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» було укладено Договір факторингу № 28/05/25/1, у відповідності до якого, Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» права грошової вимоги за Договором № 2620600500493 про встановлення кредитного ліміту від 07.09.2021 року.
Оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 26.12.2025 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 66 748 грн. 42 коп., що складається із залишку простроченого кредиту у розмірі 32 121 грн. 53 коп. та залишку прострочених відсотків у розмірі 34 626 грн. 89 коп. 
У зв`язку з чим, представник позивача змушений звернутися до суду та просити суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованість за Договором № 2620600500493 про встановлення кредитного ліміту від 07.09.2021 рокуу загальному розмірі 66 748 грн. 42 коп. та судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. 
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. 
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. 
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 
Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог та просить здійснити розгляд справи за його відсутності, та не заперечує проти заочного розгляду справи. 
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення, з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 07.09.2021 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 (далі – Відповідач) був укладений Договір № 2620600500493 про встановлення кредитного ліміту, який складається із публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» із змінами та доповненнями, затверджений банком та розміщений на офіційному сайті банку за електронною адресою www.creditdnepr.com.ua, далі УДБО) та індивідуальної частини, підписанням якого клієнт приєднується до Кредитного договору і цілому. Цей договір про встановлення кредитного ліміту є невід`ємною частиною УДБО та разом вони складають єдиний кредитний договір. Терміни, що використовуються в цьому Договорі, вживаються в значеннях, наведених в УДБО, до якого клієнт приєднався шляхом підписання Заяви – згоди № 1177556 від 07.09.2021 року та цього Договору. 
Відповідно до умов вказаного договору, заяви-згоди № 1177556 від 07.09.2021 року, паспорта споживчого кредиту від 07.09.2021 року відповідач отримав кредитний ліміт на споживчі потреби в розмірі 1 000 000 грн. 00 коп., строком на 12 місяців з автоматичною пролонгацією, з фіксованою процентною ставкою - 40,8 % річних (строкова заборгованість), прострочена заборгованість – 56 % річних, пільговий період – 0,01% річних. 
Судом також встановлено, що 28.05.2025 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» було укладено Договір факторингу № 28/05/25/1, у відповідності до якого, Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» права грошової вимоги за Договором № 2620600500493 про встановлення кредитного ліміту від 07.09.2021 року.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 28/05/25/1 від 28.05.2025 року від Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» перейшло право вимоги до відповідачаОСОБА_1 .
Позивач наголошує, що в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за ним, ОСОБА_1 , станом на 26.12.2025 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 66 748 грн. 42 коп., що складається із залишку простроченого кредиту у розмірі 32 121 грн. 53 коп. та залишку прострочених відсотків у розмірі 34 626 грн. 89 коп. 
Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Щодо наявного права вимоги у позивача на підставі Договору факторингу № 28/05/25/1, від 28.05.2025 року, суд зазначає про наступне.
Так, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний, та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги.
Відповідно до положень статей 1077,1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
В даному випадку аналіз змісту Договору факторингу № 28/05//25/1, позивач отримав право вимоги за вказаним кредитним договором. Зокрема, Додатком № 1 до Договору факторингу № 28/05//25/1 від 28.05.2025 року, Реєстру боржників від 25.05.2025 року, підтверджено, що саме Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» відступило ТОВ «Глобал Спліт» право вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 2620600500493 про встановлення кредитного ліміту від 07.09.2021 року . 
Таким чином, позивач належними, достатніми та допустимими доказами довів наявність права вимоги за вказаним кредитним договором. 
Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд вказує про наступне. 
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
В даному випадку Позивачем надано докази виникнення між сторонами договірних правовідносин у зв`язку з укладанням Договору № 2620600500493 про встановлення кредитного ліміту від 07.09.2021 року.
Суд вважає, що вказаний кредитний договір, який укладений у простій письмовій формі, відповідає вимогам Закону і доводить факт існування волевиявлення сторін на його укладання, оскільки форма та порядок укладання договору відбулось у порядку, що не суперечить чинному законодавству, зокрема підписання позичальником та банком вказаного кредитного договору та додатків до нього, які містять всі істотні умови (у тому числі розмір кредиту та процентів, порядок їх повернення та загальний строк дії договору), що притаманні для даного виду договорів. 
Також в даному випадку судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання за договором, надав кредитні кошти у встановленому ліміті та здійснював подальше обслуговування вказаного кредитного рахунку. Зокрема, обставина виконання банком своїх зобов`язань за таким кредитним договором щодо видачі відповідачеві кредитних коштів підтверджується відповідною випискою про рух коштів по рахунку боржника, яка є банківським документом щодо операційної діяльності банку за рахунками клієнта і не відноситься до організаційно-розпорядчих документів. Виписка по особових рахунках відповідача містить записи про операції, здійснені за вказаний період та має всі необхідні реквізити, передбачені п. 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України.
З огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики.
В даному випадку матеріалами справи також підтверджено, що відповідач на виконав зобов`язання щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості, внаслідок чого допустив заборгованість за кредитним договором.
Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язана повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.
Щодо стягнення заборгованості за процентами, суд вказує на нижченаведене.
Частиною 1 статті 1048ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
В даному випадку згідно пунктом 1.2.3 Кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати банку процентну ставку за користування кредитом, яка є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 40,8% річних, на прострочену заборгованість за кредитом – 56% річних. Пільговий період – 0,01% річних. 
Суд вважає, що шляхом підписання вказаного кредитного договору та паспорта споживчого кредитування відповідач, як споживач, був проінформований також про реальну процентну ставку, загальні витрати за кредитом, та інші важливі правові аспекти його надання, що передбачені статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування». Приймаючи до уваги неналежне виконання відповідачем зобов`язань з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за його користування, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості по процентах. Вказана вище заборгованість нарахована у межах строку кредитування, з використанням відсоткової ставки, яка прямо передбачена договором, що підтверджується представленим позивачем розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним та не спростованим відповідачем.
У зв`язку з чим суд ухвалює рішення про стягнення заборгованості за відсотками у її повному обсязі. 
Таким чином, виходячи з вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» підлягає стягненню заборгованість станом на 26.12.2025 року за Договором № 2620600500493 про встановлення кредитного ліміту від 07.09.2021 рокуу загальному розмірі 66 748 грн. 42 коп., що складається із залишку простроченого кредиту у розмірі 32 121 грн. 53 коп. та залишку прострочених відсотків у розмірі 34 626 грн. 89 коп. 
Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 422 грн. 40 коп. 
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 527,530, 615, 625, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити в повному обсязі.
2. Стягнути з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (юридична адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 5-Б, оф. 5, код ЄДРПОУ 41904846) заборгованість за Договором № 2620600500493 про встановлення кредитного ліміту від 07.09.2021 року, станом на 26.12.2025 року, у загальному розмірі 66 748 грн. 42 коп., що складається із залишку простроченого кредиту у розмірі 32 121 грн. 53 коп. та залишку прострочених відсотків у розмірі 34 626 грн. 89 коп. 
3. Стягнути з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (юридична адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 5-Б, оф. 5, код ЄДРПОУ 41904846) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. 

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Мовчан Д.В.