Справа 932/1653/26
Провадження № 2-о/932/26/26
Р I Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2026 року           м. Дніпро
Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючої судді   Коваленко Т.О.,
за участю секретаря   Острянин В.В.,
учасники судового провадження:
заявник     ОСОБА_1 (відсутня),
представник заявника   Дячкіна Т.О. (відсутня),
заінтересована особа1 Дніпровський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (представник відсутній),
заінтересована особа2 Міністерство оборони України,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Дячкіна Тетяна Олексіївна, заінтересовані особи: Дніпровський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України про встановлення факту смерті особи,

у с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Дячкіна Тетяна Олексіївна, звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи і в обґрунтування своїх вимог зазначила, що ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 був мобілізований на військову службу у військову частину НОМЕР_1 та у подальшому переведений до військової частини НОМЕР_2 .
24 квітня 2025 року заявниці із ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло сповіщення № 5423 від 24.04.2025 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 о 14:30 год. її брат – стрілець-помічник гранатометника 1 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти солдат військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконуючи бойове завдання у складі підрозділу в адміністративних межах смт. Білогорівка Лисичанської міської громади Сіверськодонецького району Луганської області, зник безвісти. 
Адвокатом заявниці на адресу військової частини НОМЕР_2 зроблені відповідні адвокатські запити та військовою частиною НОМЕР_3 на запити надана копія наказу № 506 від 02.05.2025 командира військової частини НОМЕР_2 про оголошення стрільця-помічника гранатометника 1 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти солдата військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 зниклим безвісти. Листом військової частини НОМЕР_3 № 692/30028 від 08.12.2025 повідомлено, що на 07.12.2025 військова частина НОМЕР_2 була розформована і на даний час відбувається процес реорганізації та передача архіву справ та надання доступу до електронної бази СЕДО військової частини НОМЕР_2 у розпорядження військовій частині НОМЕР_3 , відповідно оригінали деяких документів опрацьованих у військовій частині НОМЕР_2 надати неможливо.
Згідно наказу № 506 від 02.05.2025 відомо, що військовослужбовець стрілець-помічник гранатометника 1 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_2 на підставі бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 №113 від 01.02.2025, 16.02.2025 вибув на виконання бойового завдання в район селища міського типу Білогорівка Лисичанської міської громади Сіверськодонецького району Луганської області, де 22.04.2025 близько 14:30 години, перебуваючи на позиції ПВ «ЗАЄЦЬ», в результаті вогневого ураження зі ствольної артилерії противника зі сторони збройних формувань російської федерації, зв`язок з вищевказаним військовослужбовцем було втрачено. Силами підрозділу були спроби здійснити висування пошуково-евакуаційної групи, з метою пошуків солдата ОСОБА_2 , проте через щільний вогневий контроль з боку підрозділів збройних сил російської федерації, а також скидів невстановлених вибухових пристроїв з безпілотних літальних апаратів противника по маршруту переміщення групи евакуації, виконати пошуки 22.04.2025 не вдалось, тривають спроби здійснити висування пошуково-евакуаційної групи.
В результаті вище зазначених подій, тимчасово виконуючий обов`язки командира 2 аеромобільної роти військової частини НОМЕР_2 лейтенант ОСОБА_3 повідомив вище командування рапортом від 22.04.2025 №9286 про факт зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 за особливих обставин. Вищевказана подія зафіксована в журналі бойових дій військової частини НОМЕР_2 (інвентарний номер №222/754т дСК), а також підтверджена усними поясненнями командира 4 аеромобільної роти військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_4 та тимчасово виконуючого обов`язки командира 2 аеромобільної роти військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_5 . 
Встановлення факту смерті брата заявниці необхідне для отримання можливості належно зареєструвати факт смерті, отримати відповідне свідоцтво, оформити спадщину та відповідні компенсаційні та соціальні витрати, передбачені законами України. Просила встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , який загинув о 14:30 год. ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України, визначивши дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 та місце смерті район селища міського типу Білогорівка Лисичанської міської громади Сіверськодонецького району Луганської області.
Міністерство оборони України в додаткових поясненнях у справі наголосило на положеннях ч. 2 ст.46 ЦК України, що фізична особа яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. Правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в постанові від 11.12.2024 по справі №755/11021/22.
Також Міністерство оборони України звернуло увагу суду, що Верховним Судом надано висновок щодо застосування норм права, який має враховуватися у даних правовідносинах та відображений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі №506/358/22. Виходячи зі змісту положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (ч.2 ст.46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.10.2025 у справі № 357/9150/24. Просили врахувати обставини, зазначені в поясненнях, при розгляді справи.
ОСОБА_1 не погоджуючись з доводами Міністерства оборони України, подала додаткові пояснення у справі, вказавши, що у постанові Верховного Суду від 02.04.2025 у справі № 465/3147/22 вказано, що за наявності незаперечних доказів смерті особи (результати генетичних експертиз, процесуальні документи в рамках кримінального провадження тощо) належним способом захисту є звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті такої особи, а не про оголошення її померлою. Оголошення особи померлою здійснюється судом на підставі непрямих доказів або у зв`язку з тривалою безвісною відсутністю та ґрунтується на презумпції смерті особи, коли достеменно встановити факт смерті неможливо. Разом з тим, підставою для звернення до суду ОСОБА_1 з метою встановлення факту смерті став наданий військовою частиною НОМЕР_3 акт «Про настання смерті» №692/1068 від 12.01.2026 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 о 14:30 год. під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України, в результаті артилерійського обстрілу бойових позицій НОМЕР_4 аеромобільної роти військової частини НОМЕР_2 в адміністративних межах селища міського типу Білогорівка Лисичанської міської громади Сіверськодонецького району Луганської області, отримав поранення несумісні з життям. В зв`язку з активними бойовими діями та щільним вогнем противника, було неможливо провести евакуацію загиблого в безпечне місце для спрямування в морг. Тіло знаходиться на тимчасово окупованій території в районі селища міського типу Білогорівка Лисичанської міської громади Сіверськодонецького району Луганської області. Тобто, військова частина НОМЕР_3 підтвердила факт смерті ОСОБА_2 . Заявниця наголосила, що за відсутності лише тіла загиблого військовослужбовця, при наявності достатніх доказів його загибелі під час бойових дій, відмова у встановленні факту смерті такого військовослужбовця не може вважатися такою, що відповідає завданню цивільного судочинства та узгоджується з принципом правової визначеності (постанови Верховного Суду від 26.02.2024 в справі № 686/9938/23 та від 25.04.2024 року в справі № 278/970/23).
Заявниця ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, про що є відомості у матеріалах справи. Учасники провадження надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Заявник наполягає на задоволенні вимог заяви.
Представник заінтересованої особи1 заперечень щодо вимог не надав.
Представник заінтересованої особи2 до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії НОМЕР_5 від 18.05.1983, виданого Ленінським відділом ЗАГС м. Дніпропетровськ та серії НОМЕР_6 від 06.08.1980, виданого Амур Нижньодніпровським відділом ЗАГС м. Дніпропетровськ 06.08.1980 відповідно.
За витягом з реєстру Дніпровської територіальної громади місцем проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 значиться АДРЕСА_1 .
Солдат ОСОБА_2 був мобілізований та перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 18.09.2024, що підтверджено довідкою № 961/9 від 02.10.2024, виданою командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 .
Далі ОСОБА_2 обіймав посаду стільця-помічника гранатометника 1 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти, солдат військової частини НОМЕР_2 .
Згідно сповіщення сім`ї № 5423 від 24.04.2025 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 сповіщено про те, що її брат, стрілець-помічник гранатометника 1 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти солдат військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 о 14:30 год., виконуючи бойове завдання у складі підрозділу щодо проведення захисту належності суверенітету та територіальної цілісності України в адміністративних межах смт. Білогорівка Лисичанської міської громади Сіверськодонецького району Луганської області, зник безвісти. 
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 506 від 02.05.2025 «Про оголошення стрільця-помічника гранатометника 1аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_2 , зниклим безвісти за особливих обставин» військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_2 визначено вважати таким, що 22.04.2025 зник безвісти за особливих обставин, під час виконання обов`язків військової служби, виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, здійсненні відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України, за обставин, що загрожували смертю, внаслідок воєнних (бойових) дій.
Згідно витягу № 20250516-3933 від 16.05.2025 з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у розшуку, як особа зникла безвісти, яка зникла на території бойових дій, заяву зареєстровано в єдиному обліку органів поліції за № 4352 від 25.04.2025.
Згідно інформації Державного підприємства «Український Національний центр розбудови миру» від 04.12.2025, вих. № 08-11/45982 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесений до реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, однак відомості про перебування ОСОБА_2 в полоні відсутні.
З висновків акту «Про настання смерті», складеного 12.01.2026 військовослужбовцями військової служби капітаном ОСОБА_4 та старшим лейтенантом ОСОБА_3 засвідчено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 14:30 годин солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув.
Обставини смерті ОСОБА_2 в акті від 12.01.2026 викладені наступним чином: ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 14:30 в адміністративних межах селища міського типу Білогорівка Лисичанської міської громади Сєвєродонецького району Луганської області, під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України, в результаті артилерійського обстрілу бойових позицій 2 аеромобільної роти військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_2 , стрілець- помічник гранатометника 1 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти військової частини НОМЕР_2 , отримав поранення несумісні з життям.
В зв`язку з активними бойовими діями та щільним вогнем противника, було неможливо провести евакуацію загиблого в безпечне місце для спрямування в морг. Тіло знаходиться на тимчасово окупованій території в районі селища міського типу Білогорівка Лисичанської міської громади Сєвєродонецького району Луганської області. Акт засвідчено підписами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гуменній О.П. у реєстрації смерті брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відмовлено через відсутність документів, які є підставою для державної реєстрації смерті, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Смерть фізичної особи відповідно до частини третьої статті 49 Цивільного кодексу України підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану.
Питання державної реєстрації смерті регулюються статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 1 липня 2010 року № 2398-VI, главою 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 N 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 N 3307/5).
Зокрема за змістом статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Главою 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні підставою для державної реєстрації смерті визначені: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
З аналізу норм Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 № 545, Інструкції щодо заповнення та видачі фельдшерської довідки про смерть (форма N 106-1/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 N 545 лікарське свідоцтво про смерть, фельдшерська довідка про смерть можуть видаватися відповідними посадовими особами лише на підставі медичної документації, яка відображає стан хворого до його смерті або огляду тіла після смерті, після патолого-анатомічного розтину або проведеної судово-медичної експертизи стосовно померлого, що, очевидно, не може бути виконано за відсутності в умовах бойових дій/небезпеки у зв`язку з бойовими діями можливості евакуювати тіло загиблого або оглянути його на місці.
Доводи Міністерства оборони України щодо застосування норм права, який має враховуватися у даних правовідносинах та відображений у положеннях статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, а саме, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, що заявниці ОСОБА_1 правильно буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою, а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи не знайшли свого підтвердження.
Згідно матеріалів справи підставою для звернення до суду ОСОБА_1 з метою встановлення факту смерті її брата став наданий військовою частиною НОМЕР_3 акт «Про настання смерті» №692/1068 від 12.01.2026 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 о 14:30 год. під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України у межах селища міського типу Білогорівка Лисичанської міської громади Сіверськодонецького району Луганської області, про що прямо зазначено у акті. Тобто, посадовими особами військової частини НОМЕР_3 факт смерті ОСОБА_2 був зафіксований. 
У постанові Верховного Суду від 02.04.2025 у справі № 465/3147/22, касаційний суд зауважив, що при оголошенні особи померлою суд виходить із презумції смерті особи, тобто припущення, що на момент розгляду справи особи немає в живих, однак встановити це достимено неможливо. Оголошення особи померлою здійснюється на підставі непрямих доказів або у зв`язку з тривалою безвісною відсутністю. 
Але наявні в матеріалах цієї справи докази свідчать про точно визначений та встановлений час та місце смерті ОСОБА_2 , що заактовано відповідальними посадовими особами військової частини НОМЕР_3 , що розцінюється судом як належний доказ факту смерті ОСОБА_2 при викладених в акті обставинах.
У заявниці відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту смерті її брата ОСОБА_2 .
Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав або підтвердження чи відсутність неоспорюваних прав.
За приписами пункту 8 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
На підставі наданих суду матеріалів по факту загибелі солдата ОСОБА_2 , зафіксованої актом «Про настання смерті» від 12.01.2026 посадовими особами військової частини НОМЕР_2 , за результатами його висновків, у їх сукупності з іншими доказами, наданими суду, було доведено факт смерті брата заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, відсічі та стримування збройної агресії РФ проти України у межах селища міського типу Білогорівка Лисичанської міської громади Сіверськодонецького району Луганської області 22.04.2025 року о 14:30 год. 
За таких обставин вимоги заяви мають бути задоволені у повному обсязі.
Встановлення цього факту надає заявниці право звернення з приводу державної реєстрації смерті брата та реалізації її цивільних прав і обов`язків, що мають настати після такої реєстрації. 
Відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» заявники у справах за заявами про встановлення факту народження або смерті, поданих у зв`язку із воєнним станом, надзвичайним станом, збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. 
На підставі норм Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст. 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-317, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Вимоги заявниці ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_6 , заінтересовані особи: Дніпровський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України про встановлення факту смерті особи задовольнити.
Встановити факт смерті о 14:30 год. ІНФОРМАЦІЯ_5 в адміністративних межах селища міського типу Білогорівка Лисичанської міської громади Сіверськодонецького району Луганської області, Україна, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця міста Дніпропетровська Дніпропетровської області.
Рішення суду підлягає негайному виконанню.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя           Т.О. Коваленко