Справа № 456/6725/25
Провадження № 2-а/456/12/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року місто Стрий 

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Бораковського В. М. ,
секретар судового засідання Яніцька М.І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, -

за участю:
позивача ОСОБА_1 
представника відповідача Цьороха Ю.Р.

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції сторін.
В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що постановою № 2224/25 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000, 00 грн. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним та необгрунтованим. Зазначив, що 20.11.2025 він отримав сповіщення в застосунку «Дія» про відкриття виконавчого провадження щодо постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. У зв`язку з несплатою протягом 15 днів суму штрафу було збільшено до 34000 грн, після чого зазначену постанову було скеровано для примусового виконання до Стрийського ВДВС у Стрийському районі Львівської області. У цьому ж сповіщенні було вказано номер справи виконавчого провадження та код доступу до неї. Звернув увагу, що підставою для складення щодо нього постанови № 2224/25 стало те, що він нібито не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказану повістку, відповідно до оскаржуваної постанови, було скеровано йому 19.02.2025. Виклик був на 09:00 год 04.03.2025. Однак, 14.03.2025 рекомендований лист було повернуто поштовим оператором до ІНФОРМАЦІЯ_2 з формулюванням «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до абзацу 2 пункту 81 Постанови КМУ № 270 від 05.03.2009 року «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку», рекомендовані листи з позначкою «ІНФОРМАЦІЯ_2» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату. У разі відсутності адресата працівник поштового зв`язку інформує його за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської скриньки повідомлення про надходження такого листа. Відповідно до абзацу 4 пункту 81 Постанови КМУ № 270, якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився для отримання листа, працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», засвідчує її підписом та відбитком поштового пристрою, після чого повертає лист відправнику не пізніше наступного робочого дня. Зауважив, що жодного листа зі ІНФОРМАЦІЯ_2 він не отримував, як і не отримував жодного повідомлення від будь-якого оператора поштового зв`язку (зокрема АТ «Укрпошта») про необхідність з`явитися для отримання рекомендованого листа. Жодних СМС- повідомлень чи телефонних дзвінків також не отримував, хоча відповідачі мали його контактні дані, зокрема номер мобільного оператора, яким він користується. Отже, він не знав про існування цього листа - повістки, та не знав про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Позивач зазначив, що жодних повісток про виклик на розгляд справи від ІНФОРМАЦІЯ_2 він не отримував, а отже, не був поінформований про час та місце розгляду справи. Це позбавило його процесуальних прав, передбачених ст. 268 КУпАП, а саме ознайомлюватися з матеріалами справи; давати пояснення; подавати докази та заявляти клопотання; користуватися правовою допомогою адвоката; виступати рідною мовою і користуватися перекладачем; оскаржувати постанову у справі. Крім цього, відповідно до ст. 268 КУпАП, у разі відсутності особи справа може бути розглянута лише тоді, коли є дані про її своєчасне сповіщення та відсутнє клопотання про відкладення розгляду. Зауважив, що він не подавав жодних заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності, тобто і в цій частині вимоги ст. 268 КУпАП були порушені. Отже, наслідком неповідомлення його про розгляд справи стало позбавлення його прав, гарантованих Конституцією України та КУпАП, зокрема: бути присутнім, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, отримувати професійну правову допомогу.
Також позивач звернув увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 279 КУпАП головуючий на засіданні або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, та роз`яснює особам їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази та вирішуються клопотання. Отже, на засіданні обов`язково оголошується протокол. Це узгоджується і зі ст. 245 КУпАП, відповідно до якої доказами у справі про адміністративне правопорушення є фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, та іншими документами. В оскаржуваній постанові № 2224/25 немає жодного посилання на протокол про вчинення адміністративного правопорушення як на доказ, що був досліджений посадовою особою. З цього випливає, що протокол про адміністративне правопорушення не складався. Відповідно до ч. 6, 7 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 210, 210-1 КУпАП в особливий період, якщо особа не з`явилась без поважних причин, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику; у територіального центру є підтвердні документи про отримання виклику; або особа подала заяву про згоду на притягнення без складання протоколу. У таких випадках уповноважена посадова особа після отримання документів про вручення виклику або заяви особи виносить постанову відповідно до ст. 283 КУпАП. Отже, протокол міг не складатися лише тоді, коли б він був належним чином повідомлений про дату, час та місце виклику, а відповідач б мав підтвердні документи про отримання ним виклику. Однак, жодних повісток він не отримував та не був повідомлений про дату чи час складання протоколу або розгляду справи. Тому протокол про адміністративне правопорушення повинен був бути складений і підлягав дослідженню посадовою особою.
Щодо тверджень відповідача про те, що він скеровував позивачу електронного листа з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 11:00 10.07.2025 для складання протоколу позивач зазначив, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено надсилання повісток на електронну пошту. Крім того, він не отримував такого повідомлення. Оскільки оскаржувану постанову № 2224/25 винесено 10.07.2025, зрозуміло, що протокол не складався, а справа у порушення ст. 268 та ст. 279 КУпАП розглядалася без його участі. Відповідно до ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після розгляду справи, а її копія протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої її винесено. Оскаржувану постанову № 2224/25 позивачу не надсилали, і про її існування він дізнався лише 20.11.2025. Звернув увагу, що саме відповідач безпосередньо здійснював виклик його на 04.03.2025, а він, буцімто, не з`явився за вказаним викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно відповідачі були безпосередньо обізнані про таку неявку. Отже, 04.03.2025 є датою вчинення адміністративного правопорушення та датою його виявлення. Між тим, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення № 2224/25 була складена 10.07.2025, тобто поза межами строку накладення адміністративного стягнення, встановленого ч. 9 ст. 38 КУпАП.
Окрім цього, позивач просить поновити строк для оскарження постанови, оскільки про наявність зазначеної постанови він дізнався лише 20.11.2025, коли в застосунку «Дія» отримав повідомлення про відкриття виконавчого провадження. Отже, оскільки йому не було повідомлено про розгляд справи у  ІНФОРМАЦІЯ_2 , йому не надали можливості викласти своє бачення обставин, скористатися допомогою захисника та надати пояснення, а про саму постанову він дізнався лише 20.11.2025. Відповідно вважає причини пропуску строку оскарження є об`єктивними і такими, що не залежали від його волі, а тому є поважними. 
У зв`язку з наведеним позивач просить поновити пропущений строк подання адміністративного позову про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягненим. Скасувати постанову № 2224/25 від 10.07.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 , якою його ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000, 00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Відзив на позовну заяву
Представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_4 подано відзив на адміністративний позов, в якому вона зазначила, що 19 лютого 2025 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів сформована повістка № 2549941 з накладенням кваліфікованого електронного підпису начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 на виклик військовозобов`язаного ОСОБА_5 для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 год 00 хв. 4 березня 2025 для уточнення даних. Повістка була направлена рекомендованим поштовим відправленням №0610232319626 з описом вкладення та повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 . За повідомленням АТ «Укрпошта» лист був повернутий відправнику 14 березня 2025 року з причини відсутності адресата за вказаною адресою. Доказами, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є повістка №2549941, конверт з нанесеним штрих-кодом, довідка про причини повернення з проставленою відміткою про причини повернення, відстеження поштового відправлення сформоване за допомогою інтернет ресурсу АТ Укрпошта, а тому начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 діяв правомірно, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування постанови №2224/25 від 10 липня 2025 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 був обраний найбільш ефективний спосіб повідомлення ОСОБА_5 про дату, місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, 28 червня 2025 року на електронну адресу ОСОБА_5 e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_7 , було направлено лист № 8526 від 27 червня 2025 року з повідомленням про суть адміністративного правопорушення та про місце, дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Достовірність та належність цієї адреси електронної пошти саме ОСОБА_6 підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що було особисто задекларовано позивачем 19 травня 2025 року при уточнені персональних даних шляхом їх внесення за допомогою застосунку Резерв плюс. На підтвердження отримання повідомлення, яке скероване на задекларовану ОСОБА_7 електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 надано роздруківку про доставлення повідомлення. Відповідно, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_2 забезпечив належне повідомлення позивача про дату, місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Окрім цього, дотримання процедури повідомлення ОСОБА_5 , дало можливість ІНФОРМАЦІЯ_2 скористатись вимогами ч. 6 ст. 258 КУпАП та не складати протокол про адміністративне правопорушення. 
Щодо позиції позивача, про порушення строків давності притягнення до адміністративної відповідальності представник відповідача зазначила, що ч. 9 ст. 38 КУпАП визначено строк давності притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема адміністративні стягнення за ст. ст. 210, 210-1 КУпАП, вчинені в особливий період можуть бути накладені протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Оскільки вчинене ОСОБА_7 правопорушення має триваючий характер, то враховуючи належне сповіщення ОСОБА_5 та його неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 з 4 березня 2025 року, були обґрунтовані підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності в межах строку, передбаченого ч. 9 ст. 38 КУпАП, тобто в межах одного року з дня його вчинення.
Враховуючи наведене, представниця відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

Представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_8 подано відзив на адміністративний позов, в якому вона зазначила, що 19.02.2025 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів сформована повістка № 2549941 з накладенням кваліфікованого електронного підпису начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , для прибуття у ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09.00 год. 04.03.2025 для уточнення даних. Дана повістка була направлена на наявну у ІНФОРМАЦІЯ_10 адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 . Повістка ОСОБА_1 була скерована 19.02.2025 рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення. 14.03.2025 оператором поштового зв`язку «Укрпошта» повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_2 рекомендоване поштове відправлення. Із копії довідки ф.20 про причини повернення/досилання вбачається, що поштове відправлення повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Звернула увагу, що порядок вручення повістки, відправленої поштовим зв`язком, регулюється розділом «Доставка та вручення поштових відправлень...» «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 (із змінами). Відповідно до п.82 Правил рекомендовані листи з позначкою "ІНФОРМАЦІЯ_2" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "ІНФОРМАЦІЯ_2". Повістка за №2549941 сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зразок якої затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №951 від 16.05.2024 і в таких повістках відсутня графа із зазначенням номеру телефону мобільного зв`язку, тому працівником об`єкта поштового зв`язку як правило обирається другий спосіб повідомлення військовозобов`язаного про надходження йому такого листа. Щодо твердження позивача про неотримання жодного повідомлення зазначила, що відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, в особливий період визначається Кабінетом Міністрів України. Так, постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Згідно даного Порядку належним підтвердженням про вчинення адміністративного правопорушення при розгляді адміністративної справи була повістка № 2549941, конверт з нанесеним штрих-кодом, довідка про причини повернення з проставленою відміткою про причини повернення, відстеження поштового відправлення сформоване за допомогою інтернет ресурсу АТ Укрпошта. Відповідно, територіальним центром комплектування та соціальної підтримки та працівниками пошти вчинено всі необхідні дії, які передбачаються чинним законодавством. Щодо твердження позивача про те, що йому не повідомлено про дату та час розгляду адміністративної справи та що ІНФОРМАЦІЯ_11 не дотримано строків розгляду справи звернула увагу, що ІНФОРМАЦІЯ_2 був обраний найбільш ефективний спосіб повідомлення ОСОБА_1 про дату, місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, 28 червня 2025 року на електронну адресу e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_7 було направлено лист № 8526 від 27 червня 2025 року з повідомленням про суть адміністративного правопорушення та про місце, дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Звернула увагу, що відповідно до постанови Верховного Суду від 12 червня 2019 року по справі № 813/3415/18, вказано, що повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення. Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. Також зазначила, що за наявними у матеріалах справи про вчинене адміністративне правопорушення документами підтверджується факт неприбуття позивача до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у визначений строк, що утворює у собі склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та відображено в оскаржуваній постанові.
Враховуючи наведене, представниця відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав покликаючись на викладені у позові обставини та просив позов задовольнити. Зазначив, що повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 він не отримував. Зауважив, що в облікових даних вказана його адреса. Щодо повідомлення про виклик на електронну адресу повідомив, що на його електронну адресу жодного повідомлення не приходила. Зазначив, що повідомлення на електронну адресу є не належним. 
Представник відповідача - Цьорох Ю.Р. у судовому засіданні заперечив проти позову, покликаючись на викладені у відзиві обставини та зазначив, що позивачу було скеровано повістку для уточнення даних, на яку він не прибув до РТЦК. Після цього йому скеровано повідомлення про розгляд адміністративної справи на електронну адресу, яку він вказав в застосунку «Резерв плюс» коли уточнював облікові дані, однак позивач не прибув на розгляд справи, тому було прийняте законне рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Заяви та клопотання, подані учасниками справи.
09.12.2025 позивачем подано заяву про поновлення строку на звернення до суду з додатками.
15.12.2025 від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_8 надійшла заява про продовження строку подання відзиву на позовну заяву.
19.01.2026 від позивача - ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі.
26.01.2026 позивачем подано заяву з усуненими недоліками позовної заяви.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 05.12.2025 адміністративний позов залишено без руху.
Ухвалою від 10.12.2025 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою від 19.01.2026 адміністративний позов залишено без руху.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та зважаючи на обставини викладені представниками відповідачів у відзивах на позовну заяву, якими заперечують проти задоволення адміністративного позову, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому суд доходить такого висновку. 

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Відповідно до паспорта громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданого 09.09.2014 Стрийським МВ ГУДМС України у Львівській області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_12 в с. Дуліби Стрийського району Львівської області.
Як вбачається із постанови № 2224/25 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 10 липня 2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 , визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 17000, 00 грн. У разі несплати штрафу у 15 денний термін, з дня вручення даної постанови правопорушнику, стягнення штрафу постановлено провести у примусовому порядку відповідно до ст. 308 КУпАП у подвійному розмірі, що складає 34000, 00 грн. Постановою встановлено, що ОСОБА_9 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний з 22 квітня 2024 року. 19 лютого 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , на зареєстровану поштову адресу ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), був скерований рекомендований лист 0610232319626 з описом вкладення та повідомленням про вручення, в якому знаходилась повістка № 2549941 про виклик ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09 год. 00 хв. 4 березня 2025 року для уточнення даних. 14 березня 2025 року рекомендований лист з повісткою № 2549941 був повернутий поштовим оператором на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причина повернення листа вказана у довідці поштового оператора, з формулюванням: «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, починаючи з 4 березня 2025 року з 09 год 00 хв. ОСОБА_9 не з`явився за викликом (повісткою № 2549941) до ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом 3 діб не повідомив причини неявки, а в подальшому, протягом 7 календарних днів, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 27 червня 2025 року на електронну адресу ОСОБА_5 був скерований лист з проханням прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 11 год. 00 хв. 10 липня 2025 року для складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а також повідомленням про можливість розгляду справи в порядку ст. 279-9 КУпАП. Однак, ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також не подав заяву про розгляду справи в порядку ст. 279-9 КУпАП. Таким чином, ОСОБА_1 порушив законодавство про оборонну, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
05.11.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_3 звернувся до Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження, згідно постанови №2224/25 від 10 липня 2025 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34000, 00 грн. 
Постановою старшого державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмитрик Р.О. серії ВП НОМЕР_2 від 20.11.2025, відкрито виконавче провадження з виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 №2224/25 від 10.07.2025 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34000, 00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
24.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою щодо виправлення даних, в частині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
27.06.2025 за вих. № 8526 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 скеровано повідомлення ОСОБА_1 щодо прибуття 10 липня 2025 року о 11:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно повістки №2549941, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 19.02.2025, ОСОБА_1 викликали до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 04.03.2025 о 09:00 год, для уточнення даних. Повістка ОСОБА_1 була скерована 19.02.2025 рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення. Як вбачається із довідки ф.20 про причини повернення/досилання, поштове відправлення повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.
28.11.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_3 звернувся до Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою про закінчення виконавчого провадження, відкритого на підставі постанови №2224/25 від 10.07.2025 відносно ОСОБА_1 .

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 2 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін, диспозитивності та з`ясуванні всіх обставин у справі.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.
Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Між тим, суд зазначає, що обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення, в свою чергу, має бути підтверджений належними та допустимими доказами.
Відповідно до ч. 7 ст. 38 КпАП України, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.
Згідно п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію.
Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.
Відповідно до ч.ч. 1-3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зокрема зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Згідно з ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.
Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.
Відповідно до п.п. 21, 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року №560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до ч.1 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію , в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому, згідно абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Згідно з ч.7 ст.1 вказаного Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
У відповідності до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Відповідно до постанови № 2224/25 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 10 липня 2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 17000, 00 грн. 
У разі несплати штрафу у 15 денний термін, з дня вручення даної постанови правопорушнику, стягнення штрафу постановлено провести у примусовому порядку відповідно до ст. 308 КУпАП у подвійному розмірі, що складає 34000, 00 грн. 
Постановою № 2224/25 від 10 липня 2025 року встановлено, що ОСОБА_9 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний з 22 квітня 2024 року. 19 лютого 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , на зареєстровану поштову адресу ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), був скерований рекомендований лист 0610232319626 з описом вкладення та повідомленням про вручення, в якому знаходилась повістка № 2549941 про виклик ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09 год. 00 хв. 4 березня 2025 року для уточнення даних. 14 березня 2025 року рекомендований лист з повісткою № 2549941 був повернутий поштовим оператором на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причина повернення листа вказана у довідці поштового оператора, з формулюванням: «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, починаючи з 4 березня 2025 року з 09 год 00 хв. ОСОБА_9 не з`явився за викликом (повісткою № 2549941) до ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом 3 діб не повідомив причини неявки, а в подальшому, протягом 7 календарних днів, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 27 червня 2025 року на електронну адресу ОСОБА_5 скерований лист з проханням прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 11 год. 00 хв. 10 липня 2025 року для складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а також повідомленням про можливість розгляду справи в порядку ст. 279-9 КУпАП. Однак, ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також не подав заяву про розгляду справи в порядку ст. 279-9 КУпАП. Таким чином, ОСОБА_1 порушив законодавство про оборонну, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
Таким чином судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином повідомив позивача про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення свої персональних даних. Позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , свої персональні дані не уточненив, що було підставою для розгляду адміністративної справи.
В судовому засіданні встановлено, що 27.06.2025 за вих. № 8526 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 скеровано повідомлення ОСОБА_1 щодо прибуття 10 липня 2025 року о 11:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Слід зазначити, що постановою Верховного Суду від 12 червня 2019 року по справі № 813/3415/18, на яку покликається відповідач вказано, що повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення. Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.
Суд зауважує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, офіційним документом, є рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому поміж іншого, має бути чітко зазначений опис обставин, встановлених при розгляді справи, посилання на норму закону, якою передбачено відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.
В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , на зареєстровану поштову адресу ОСОБА_10 було скеровано повістку № 2549941 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09 год. 00 хв. 4 березня 2025 року для уточнення даних.
Так згідно п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації № 560 від 16 травня 2024 року, на особливий період передбачають такі варіанти підтвердження про вручення повістки, яку надіслали поштою: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила ТЦК іншу адресу місця проживання.
Враховуючи, що повістка повернулася до відправника з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, суд не бере до уваги доводи позивача про не отримання повістки, з огляду на те, що повістка не була йому направлена за адресою проживанння.
Окрім цього, ІНФОРМАЦІЯ_2 28 червня 2025 року на електронну адресу e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_7 , яку вказано ОСОБА_7 , як діючу було направлено лист № 8526 від 27 червня 2025 року з повідомленням про складення протоколу про адміністративне правопорушення, де зазначено суть адміністративного правопорушення та місце, дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Суд не приймає до уваги твердження позивача, що дана електронна є недійсною, відповідно він неналежно повідомлений про складення протоколу, оскільки таку електронну адресу ОСОБА_9 вказав в застосунку «Резерв плюс» уточнюючи облікові дані, іншої не надав і не повідомив про наявність іншої електронної пошти.
Відповідно до частини сьомої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Таким чином суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП накладено в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.
Отже, враховуючи вищевикладене, та аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, судом не встановлено будь-яких порушень вимог закону при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови. 
Постанова містить логічний виклад обставин вчиненого адміністративного правопорушення, викладено суть адміністративного правопорушення, дотримано інші вимоги, встановлені ст.283 КУпАП. 
Суд приходить до висновку, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_3 , під час складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. 
Порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та вчинення адміністративного правопорушення, в особливий період, а саме вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, підтверджено належними і допустимими доказами, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є законною, винесена правомірно, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому скасуванню не підлягає. 
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід поновити позивачу пропущений строк на оскарження постанови, як пропущений з поважної причини, та у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення, - відмовити.
Відповідно до ст. 8 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21.01.1999), зокрема, зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому, за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не вбачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у даній справі.

Керуючись ч.3 ст.210-1 КУпАП, ст.ст. 6, 9, 19, 73-78, 90, 243-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Відмовити повністю у задоволенні позову. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Відповідно до частини 3 ст. 243 КАС України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

Дата складення повного судового рішення - 26.03.2026.

Головуючий суддя 	В. М. Бораковський