ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2026  	Справа №607/3460/26 Провадження №3/607/1643/2026	

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справ, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , старшого солдата, кулеметника 18 відділення охорони 5 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, РНОКПП: НОМЕР_2 , 
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
14.02.2026 о 09 год. 45 хв. старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду, перебував на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , в нетверезому стані та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Окрім того, 15.02.2026 о 14 год. 55 хв. старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду, перебував на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , в нетверезому стані та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Враховуючи, що по даним матеріалам про адміністративні правопорушення притягується до адміністративної відповідальності одна і та ж особа, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення №607/3460/26 (провадження №3/607/1643/2026) та №607/3461/26 (провадження №3/607/1644/2026) щодо ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за викладених у складених щодо нього протоколах обставин, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 4 ст. 15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Частиною 1 статті 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини 2 статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини 1 статті 106 Конституції України, було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації на території, зокрема, Тернопільської області.
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк дії якого в подальшому Указами Президента України неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України №40/2026 від 12.01.2026 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб, у зв`язку з чим в Україні діє особливий період.
Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 7 ст. 266-1 КУпАП).
Згідно з пунктом 3 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 р. № 32 (далі по тексту – Порядок), огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції .
У відповідності до пункту 5 Порядку огляд проводиться уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність; лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.
Згідно з п. 7 Порядку підтвердження стану сп`яніння за результатами огляду та згода військовослужбовця/військовозобов`язаного з такими результатами є підставою для його притягнення до відповідальності згідно із законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В судовому засіданні встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 проходить військову службу під час мобілізації та військового стану у військовій частині НОМЕР_1 .
Окрім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, така доведена матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у: протоколах серії ЛВТ №45 від 15.02.2026 та серії ЛВТ №46 від 16.02.2026 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, складених у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративних правопорушень, які ставляться у провину ОСОБА_1 ; акті огляду на стан алкогольного сп`янінні з використанням спеціального технічного засобу від 14.02.2026 №35, згідно з яким військовослужбовець ОСОБА_1 14.02.2026 перебував у стані алкогольного сп`яніння – 0,91 ‰ (проміле); акті огляду на стан алкогольного сп`янінні з використанням спеціального технічного засобу від 15.02.2026 №36, згідно з яким військовослужбовець ОСОБА_1 15.02.2026 перебував у стані алкогольного сп`яніння – 0,72 ‰ (проміле); квитанції спеціального технічного приладу газоаналізатора «Алконт-М» №00239 від 14.02.2026 (тест №872), згідно з якою ОСОБА_1 14.02.2026 о 10 год. 16 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння - 0,91 ‰ (проміле); квитанції спеціального технічного приладу газоаналізатора «Алконт-М» №00239 від 15.02.2026 (тест №873), згідно з якою ОСОБА_1 15.02.2026 о 15 год. 49 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння - 0,72 ‰ (проміле); витязі із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.11.2025 №325; рапорті начальника патруля ТЗВ ВСП ОСОБА_2 від 15.02.2026; рапорті начальника патруля ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 від 14.02.2026; копії військового білету серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_1 .
Надаючи оцінку вказаним доказам, суддя вважає їх такими, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому такі приймаються до уваги. На думку судді, зазначені докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.
Отже, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу висновку, що в діях військовослужбовця ОСОБА_1 , які мали місце 14.02.2026 о 09 год. 45 хв. та 15.02.2026 о 14 год. 55 хв. на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , наявний склад військових адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: поява військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані та виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, а тому його слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.
При цьому зібрані у справі докази не дають підстав для визнання вчинених військовослужбовцем  ОСОБА_1 військових адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, малозначними та звільнення його від адміністративної відповідальності. Підстав, що виключають адміністративну відповідальність  ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі також не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП, не закінчився.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, суддя у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП, визнає щире розкаяння винного. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, відповідно до приписів ст. 35 КУпАП, суддею не встановлено.
У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Отже, враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 військових адміністративних правопорушень, дані про особу останнього, який проходить військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 та у короткий проміжок часу вчинив декілька військових адміністративних правопорушень, ступінь його вини, вважаю вказаний випадок виключниму розумінні положень ст. 32-1КУпАП, а тому доходжувисновку про наявність підстав для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у вигляді арештуз утриманням на гауптвахті на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
При цьому для застосування іншого виду адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме у виді штрафу, яке є менш суворим у порівнянні з арештом з утриманням на гауптвахті, підстав не знаходжу, оскільки його застосування не призведе до виховання особи, яка вчинила військові адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.
На переконання судді, застосування щодо військовослужбовця ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді арештуз утриманням на гауптвахті на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчиненню ним та іншими особами нових правопорушень.
Згідно з положеннями ст. 326 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту та арешту з утриманням на гауптвахті виконується негайно після її винесення.
Втім, рішенням Конституційного Суду України від 23.11.2018 № 10-р/2018 положення статті 326 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнано такими, що не відповідають Конституції України.
Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Швидка проти України» зазначив, що, з метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, не слід виконувати постанову про застосування адміністративного арешту негайно після її винесення.
Відтак, з метою ефективного використання права особи на апеляційне оскарження судового рішення у вказаному провадженні, постанова підлягає виконанню після закінчення строків на апеляційне оскарження, а в разі оскарження - після закінчення апеляційного розгляду.
Крім того, з урахуванням положень п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків – звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору у провадженні по справі про адміністративні правопорушення.
Керуючись ст. ст. 32-1, 33-36, 245, 266-1, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №607/3460/26 (провадження №3/607/1643/2026) та №607/3461/26 (провадження №3/607/1644/2026) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, об`єднаній справі присвоїти №607/3460/26.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 10 (десять) діб.
Початок строку арешту з утриманням на гауптвахті ОСОБА_1 рахувати з моменту приведення постанови до виконання.
На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1  від сплати судового збору.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя	І. М. Царук