ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 р.	Справа № 480/8292/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Шалигинської селищної ради на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.11.2025, головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко, м. Суми, повний текст складено 01.12.25 у справі № 480/8292/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Шалигинської селищної ради Шосткинського району Сумської області 
про визнання протиправними та скасування розпоряджень,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також – позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Шалигинської селищної ради Шосткинського району Сумської області (далі за текстом також – відповідач, Шалигинська селищна рада), в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження Шалигинського селищного голови Ю.Матвієнка «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на ОСОБА_2 » від 25.07.2024 за № 56-К;
- визнати протиправним та скасувати розпорядження Шалигинського селищного голови Ю.Матвієнка «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на начальника відділу соціального захисту населення Сороку Вікторію» від 05.09.2024 за № 67-К;
- визнати протиправним та скасувати розпорядження Шалигинського селищного голови Ю.Матвієнка «Про звільнення начальника відділу соціального захисту населення Шалигинської селищної ради ОСОБА_3 з займаної посади» від 06.09.2024 за № 68-К;
- поновити позивача на посаді начальника відділу соціального захисту населення Шалигинеької селищної ради з 09.09.2024;
- допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на посаді.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано розпорядження Шалигинського селищного голови «Про звільнення начальника відділу соціального захисту населення Шалигинської селищної ради ОСОБА_1 з займаної посади» від 06.09.2024 за № 68-К.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу соціального захисту населення Шалигинської селищної ради з 10.09.2024.
Стягнуто з Шалигинської селищної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.09.2024 по 27.11.2025 у сумі 326633 грн 70 коп.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу соціального захисту населення Шалигинської селищної ради з 10.09.2024 та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у сумі 22597 грн 30 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, з огляду на його необґрунтованість та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення в оскаржуваній частині та прийняти у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає про безпідставність висновків суду першої інстанції щодо порушення відповідачем процедури звільнення позивача, оскільки при звільненні начальника відділу соціального захисту населення ОСОБА_1 принцип систематичності було дотримано – з липня 2024 року по вересень 2024 року до неї було застосовано два заходи дисциплінарного стягнення – догани відповідно до розпоряджень Шалигинського селищного голови ОСОБА_4 від: 25.07.2024 за №56-К «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на ОСОБА_2 » та від 05.09.2024 за №67-ОД «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на начальника відділу соціального захисту населення ОСОБА_2 ». Крім того, указує, що Шалигинською селищною радою було дотримано процедуру, передбачену статею 149 КЗпП України, а саме, отримано письмові пояснення, враховано ступінь тяжкості вчинених проступків, заподіяну шкоду, попередню роботу працівника та обставини, за яких було вчинено такі проступки.
Уважає, що Шалигинська селищна рада під час прийняття розпорядження селищного голови від 06.09.2024 за №68-К «Про звільнення начальника відділу соціального захисту населення Шалигинської селищної ради ОСОБА_1 з займаної посади» діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
У додаткових поясненнях у справі позивач звертає увагу, що судом першої інстанції під час розгляду справи не були враховані додаткові пояснення позивача, які надані 12 грудня 2024 року.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України).
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що розпорядженням Шалигинського селищного голови Юрія Матвієнка «Про призначення ОСОБА_1 » від 19.01.2021 за № 8-к ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу соціального захисту населення Шалигинської селищної ради.
Розпорядженням Шалигинського селищного голови Юрія Матвієнка "Про роботу відділу соціального захисту населення" від 12.07.2024 за № 36-ОД встановлено, що у зв`язку з виробничою необхідністю відділ соціального захисту населення на чолі з начальником відділу Сорокою Вікторією з 15.07.2024 працює в адмінбудівлі Шалигинської селищної ради за адресою: смт. Шалигине, вул. Центральна, 11, каб. 1. 
Як установлено судом та не заперечується позивачем, із зазначеним розпорядженням позивач ознайомлено 12.07.2024.
18.07.2024 позивачем на адресу Шалигинського селищного голови направлена пояснювальна записка, відповідно до змісту якої позивач повідомила, що з 15.07.2024 знаходилась на робочому місці, яке облаштоване по вул. Героїв Круг, 6 каб. 8, м. Глухів, що можуть підтвердити всі працівники офісу у м. Глухів. За цієї адресою облаштоване її робоче місце та робоче місце її підлеглої, спеціаліста відділу. У зазначеному місці знаходиться вся документація, меблі та технічне оснащення. Позивач повідомила, що не згодна з розпорядженням селищного голови № 36-ОД «Про роботу відділу соціального захисту населення від 12.07.2024 року» стосовно того, що відділ повинен працювати у сел. Шалигине, ул. Центральна, б. 11, каб. № 1, оскільки і у неї, і у спеціаліста відділу у сел. Шалигине відсутнє житло. Окрім цього, відсутнє логістичне сполучення з селищем. Послалася на щоденні обстріли сел. Шалигине у зв`язку з чим виникають постійні проблеми як з електропостачанням, так і зв`язком, що не дає у повному обсязі виконувати свої посадові обов`язки. Позивач зазначила, що не може наражати на небезпеку як своє життя, так і життя працівників відділу.
25.07.2024 у зв`язку з порушенням трудової дисципліни, а саме: невиконанням розпорядження Шалигинського селищного голови від 12.07.2024 за №36-ОД «Про роботу відділу соціального захисту населення», яким закріплене робоче місце працівників відділу соціального захисту населення в адмінбудівлі Шалигинської селищної ради за адресою: смт. Шалигине, вул. Центральна, 11, каб. 1, керуючись нормами статей 147-149 Кодексу законів про працю України, Правил внутрішнього трудового розпорядку, які затверджені розпорядженням селищного голови 24.02.2017, та Положенням про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Шалигинської селищної ради її виконавчих органів та комунальних установ селищної ради, затвердженого Шалигинською селищною радою 30.12.2016, до начальника відділу соціального захисту населення Шалигинської селищної ради ОСОБА_5 застосовано захід дисциплінарного стягнення – догану, що зазначено у розпорядженні «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на ОСОБА_2 » від 25.07.2024 за № 56-К.
Розпорядженням Шалигинського селищного голови від 15.08.2024 № 47-ОД призначено проведення службового розслідування щодо перевірки, підтвердження або спростування обставин щодо неналежного виконання службових обов`язків, перевищення своїх повноважень начальником відділу соціального захисту населення ОСОБА_6 при оформленні документації щодо встановлення факту здійснення догляду (постійного догляду) військовозобов`язаним ОСОБА_7 .
04.09.2024 позивачем на адресу Шалигинського селищного голови направлена пояснювальна записка, відповідно до змісту позивачем повідомлено, що 09.07.2024 вона знаходилась на робочому місці в каб. 8, вул. Героїв Крут, 6 в м. Глухів одна, оскільки спеціаліст відділу, як і діловод, знаходились у відпустці. Всю роботу відділу виконувала самостійно, оскільки за відсутності працівників відділу начальник відділу виконує їх роботу.
Напередодні до позивача звернувся особисто селищний голова з проханням скласти акт обстеження, оскільки діловод була у відпустці, та видати довідку по догляду сину колишньої депутатки, зазначивши, що той сам принесе всі необхідні документи. На підставі документів, наданих ОСОБА_7 , прохання голови селищної ради та зі слів ОСОБА_7 , позивач написала акт про спільне проживання ОСОБА_7 , АДРЕСА_1 та дядька ОСОБА_8 , видала довідку про здійснення постійного догляду за останнім. Перевірити інформацію, надану ОСОБА_7 на той час не було ніякої можливості, оскільки з сел. Шалигине був відсутній будь-який зв`язок, а видача довідок про перебування/неперебування на обліку входить до функціональних обов`язків працівників відділу. Разом з тим повідомила, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: Чернігівська обл., с. Самсони на обліку у відділі соціального захисту населення Шалигинської селищної ради, Управлінні соціального захисту населення Шосткинської РДА не перебуває, не отримує ніяких видів допомог і ніколи не звертався за допомогою.
Згідно з актом службового розслідування від 05.09.2025 комісія, створена відповідно до розпорядження Шалигинського селищного голови від 15.08.2024 за № 47-ОД «Про проведення службового розслідування» щодо об`єктивної перевірки фактів та усіх обставин неналежного виконання службових обов`язків, перевищення своїх повноважень начальником відділу соціального захисту населення ОСОБА_1 встановила: 4 серпня 2024 року начальнику відділу правового та інформаційного забезпечення ОСОБА_9 представником ІНФОРМАЦІЯ_2 було вказано на недоліки в оформленні документів щодо встановлення факту здійснення догляду (постійного догляду) військовозобов`язаним ОСОБА_7 . Через месенджер WhatsApp надіслано фотокопію акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи № 08 від 08.07.2024, який був підписаний секретарем селищної ради Кліменченко С.В. та діловодом Волченко О.В. Фотокопія акта надіслана ОСОБА_10 та ОСОБА_11 для з`ясування причин неналежного оформлення документів. Зазначені особи написали пояснювальні записки, що ОСОБА_7 до них не звертався і акти обстеження вони не підписували. Також є пояснювальна записка від адміністратора відділу ЦНАП Крюкової Л.О. про проведену перевірку в картотеках та реєстрі територіальної громади щодо відомостей про ОСОБА_7 , зазначений громадянин в реєстрі не значиться.
Після отримання пояснювальних записок ОСОБА_12 , заступником селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ради, головою комісії із встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) складено доповідну щодо перевірки правомірності процедури встановлення факту здійснення догляду (постійного догляду) ОСОБА_7 за ОСОБА_8 в частині підготовки та складання документів начальником відділу соціального захисту населення Сорокою Вікторією.
Для об`єктивної перевірки фактів та всіх обставин правомірності процедури встановлення факту здійснення догляду (постійного догляду) видано розпорядження селищного голови від 15.08.2024 за № 47-ОД «Про проведення службового розслідування». На підставі розпорядження направлено запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо надання копій документів щодо здійснення догляду (постійного догляду) військовозобов`язаним ОСОБА_7 .
З документами щодо проведення службового розслідування ОСОБА_1 ознайомлена і надала пояснення. В пояснювальній ОСОБА_1 зазначила, що акт було складено на прохання селищного голови. В додатку до пояснювальної записки є клопотання щодо залучення в якості свідка ОСОБА_8 . Комісія не володіє інформацією щодо засобів зв`язку з указаним громадянином, тому і його не було запрошено на засідання комісії.
В телефонному режимі проведено розмову з ОСОБА_7 , у якій він підтвердив, що не знайомий з селищним головою ОСОБА_13 і не звертався до нього з проханням щодо складання акта обстеження.
За результатами отриманих пояснень, розгляду наявних матеріалів та документів, а також підсумків обговорення комісією враховано обставини, на підставі яких порушено службове розслідування та зроблені такі висновки: посадова особа місцевого самоврядування при виконанні своїх обов`язків має діяти в межах своїх повноважень і не може допускати їх перевищення. Із зазначених дій вбачається, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника відділу соціального захисту, вчинила навмисні дії, що виходять за межі прав і повноважень, наданих їй за посадою законом. ОСОБА_1 сама склала та підписала акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/ фактичного місця проживання особи № 08 від 08.07.2024.
Ураховуючи зазначене, відповідно до статті 19 Конституції України, статей 7, 8, Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», комісія дійшла висновку, що до начальника відділу соціального захисту населення ОСОБА_1 слід застосувати дисциплінарний захід у вигляді догани за неналежне виконання службових обов`язків, перевищення своїх повноважень.
Розпорядженням селищного голови Шалигинської селищної ради від 05.09.2024 за № 67-К начальнику відділу соціального захисту населення ОСОБА_14 у зв`язку із порушенням трудової дисципліни - вчинення дисциплінарного проступку (неналежне виконання своїх трудових обов`язків при оформленні документації щодо встановлення факту здійснення догляду (постійного догляду) ОСОБА_7 ) оголошено догану.
Розпорядженням селищного голови Шалигинської селищної ради від 06.09.2024 за № 68-К за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов`язків начальником відділу соціального захисту селищної ради Вікторією Сорокою, ураховуючи той факт, що до неї вже було застосовано заходи дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення доган згідно з розпорядженнями селищного голови: від 25.07.2024 № 56-К «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на ОСОБА_2 » за невиконання розпорядження селищного голови від 12.08.2024 за № 36-ОД «Про роботу відділу соціального захисту населення» та від 05.09.2024 за № 67-К «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на начальника відділу соціального захисту населення ОСОБА_2 » за неналежне виконання своїх трудових обов`язків при оформленні документації про встановлення факту здійснення догляду (постійного догляду) ОСОБА_7 , відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України, частини другої статті 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» звільнено начальника відділу соціального захисту населення ОСОБА_15 із займаної посади за систематичне невиконання нею без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, 09 вересня 2024 року.
Не погодившись із розпорядженнями Шалигинського селищного голови від 25.07.2024 за № 56-К, від 05.09.2024 за № 67-К та від 06.09.2024 за № 68-К, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки підставою для звільнення позивача стало систематичне невиконання ним своїх посадових обов`язків, за які його вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, зокрема 25.07.2024 та 05.09.2024, після чого позивач не вчинила нового проступку, у відповідача не було підстав для його звільнення, адже за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення: догана чи звільнення.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Правовідносини з приводу проходження публічної служби в органах та на посадах місцевого самоврядування унормовані, насамперед, приписами Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування ” від 7 червня 2001 року № 2493-III (далі також - Закон №2493-III) та Кодексом законів про працю України.
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування” служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом. 
Зі змісту ч. 1 ст. 20 Закону № 2493-III випливає, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України (далі також – КЗпП України), служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України, а також у разі: порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої ст. 11 цього Закону; порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (ст. 5 цього Закону); виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (ст. 12 цього Закону); досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (ст. 18 цього Закону).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
Статтею 139 КЗпП України визначено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.
Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Частиною першою статті 147-1 КЗпП України визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.
Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці (частина перша статті 148 КЗпП України).
Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Отже, у разі виявлення порушення працівником трудової дисципліни керівник, з урахуванням тяжкості вчиненого проступку, заподіяної ним шкоди, обставин, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника, оголошує наказом (розпорядженням) стягнення.
Проаналізувавши наведені норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за порушення трудової дисципліни, в тому числі за неналежне виконання посадових обов`язків, посадова особа органу місцевого самоврядування може бути притягнута до дисциплінарної відповідальності із застосуванням одного з видів стягнення. Водночас факт протиправної винної дії або бездіяльності такої посадової особи, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених законодавством, повинен бути підтверджений достатніми матеріалами.
У свою чергу, адміністративний суд, не втручаючись у дискреційні повноваження керівника щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, має перевірити, чи прийнято таке рішення із дотриманням визначених цією нормою критеріїв, а саме: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до пунктів 1, 5 статті 8 Закону №2493-ІІІ основними обов`язками посадових осіб місцевого самоврядування є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування та сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, ініціативність і творчість у роботі.
У постанові від 04 квітня 2018 року у справі № 821/935/16 Верховний Суд сформулював правову позицію, відповідно до якої наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.
Працівник може бути звільнений з роботи на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України, якщо після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення, яке не втратило юридичної сили за давністю і не зняте достроково (стаття 151 КЗпП України), він знову вчинив проступок на роботі.
При вирішенні спорів осіб, звільнених згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, необхідно враховувати, що роботодавець вправі розірвати трудовий договір з цієї підстави лише за умови, що до працівника раніше застосовувалось дисциплінарне стягнення і на момент повторного невиконання ним без поважних причин трудових обов`язків його не знято і не погашено.
Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов:
- порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудових функцій працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку;
- невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин, умисно або з необережності;
- невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинне бути систематичним;
- враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів;
- з моменту виявлення порушення до дисциплінарного звільнення може минути не більше місяця.
Для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше.
Під час розгляду справи роботодавець зобов`язаний довести факт вчинення працівником нового порушення трудових обов`язків, якими він обґрунтовував наказ (розпорядження) про звільнення.
Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 9901/743/18.
Судом установлено, що розпорядженнями селищного голови від 25.07.2024 за № 56-К «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на ОСОБА_2 » за невиконання розпорядження селищного голови від 12.08.2024 за № 36-ОД «Про роботу відділу соціального захисту населення» начальнику відділу соціального захисту населення ОСОБА_14 у зв`язку із порушенням трудової дисципліни оголошено догану.
Розпорядженням селищного голови Шалигинської селищної ради від 05.09.2024 за № 67-К начальнику відділу соціального захисту населення ОСОБА_14 у зв`язку з порушенням трудової дисципліни оголошено догану.
Розпорядженням селищного голови Шалигинської селищної ради від 06.09.2024 за № 68-К за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов`язків начальником відділу соціального захисту селищної ради Вікторією Сорокою, враховуючи той факт, що до неї вже було застосовано заходи дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення доган згідно з розпорядженнями селищного голови від 25.07.2024 за № 56-К «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на ОСОБА_2 » за невиконання розпорядження селищного голови від 12.08.2024 за № 36-ОД «Про роботу відділу соціального захисту населення» та від 05.09.2024 за № 67-К «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на начальника відділу соціального захисту населення ОСОБА_2 » за неналежне виконання своїх трудових обов`язків при оформленні документації про встановлення факту здійснення догляду (постійного догляду) ОСОБА_7 , відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України, частини другої статті 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» звільнено начальника відділу соціального захисту населення ОСОБА_15 із займаної посади за систематичне невиконання нею без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, 09 вересня 2024 року.
Тобто підставами прийняття розпорядження від 06.09.2024 за № 68-К є ті ж підстави, що зазначені у розпорядженнях від 25.07.2024 за № 56-К, від 05.09.2024 за № 67-К.
Матеріали справи не містять доказів того, що після завершення службового розслідування та накладення на позивача дисциплінарних стягнень у вигляді догани розпорядженнями Шалигинського селищного голови від 25.07.2024 за № 56-К та від 05.09.2024 за № 67-К позивач вчинила новий проступок, за який до неї застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України.
З огляду на наведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки підставою для звільнення позивача стало систематичне невиконання ним своїх посадових обов`язків, за які його вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, зокрема 25.07.2024 та 05.09.2024, після чого позивач не вчинила нового проступку, у відповідача не було підстав для його звільнення, адже за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення: догана чи звільнення.
Такий висновок узгоджується з правова позиція Верховного Суду, викладеною в постанові від 02 лютого 2022 року у справі № 705/539/21.
Отже, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у частині визнання протиправним та скасування розпорядження Шалигинського селищного голови «Про звільнення начальника відділу соціального захисту населення Шалигинської селищної ради ОСОБА_3 з займаної посади» від 06.09.2024 за № 68-К є обґрунтованим і законним.
Оскільки положеннями спеціального законодавства не врегульовано процедуру поновлення на посаді в разі його незаконного звільнення, з метою ефективного відновлення порушених прав позивача, до спірних правовідносин підлягають застосуванню окремі положення Кодексу законів про працю України.
Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Отже, скасування розпорядження про звільнення позивача є підставою для його поновлення на посаді начальника відділу соціального захисту населення Шалигинської селищної ради.
Оскільки останнім днем роботи позивача на займаній посаді перед звільненням з урахуванням розпорядження відповідача було 09.09.2024, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про поновлення позивача на посаді начальника відділу соціального захисту населення Шалигинської селищної ради з 10.09.2024.
Щодо висновків суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія суддів зазначає таке.
Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Верховний Суд України у постанові від 14.01.2014 у справі № 21-395а13 зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).
Відповідно до п. 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
За змістом довідки Шалигинської селищної ради від 16.09.2025 за№ 02-15/1169 загальна сума заробітної плати за останні два повні місяці роботи позивача (липень, серпень 2020 року) становить 26705,81 грн. Середньоденна заробітна плата позивача становить 1027,15 грн.
Кількість днів вимушеного прогулу позивача, на які поширюються вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу після звільнення становить 318 робочих днів.
Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.09.2024 по 27.11.2025 включно у розмірі 326 633,70 грн. (318 днів х 1027,15 грн.).
Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем в апеляційній скарзі не наведено міркувань щодо правомірності висновків суду першої інстанції в цій частині.
З огляду на приписи пунктів 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу соціального захисту населення Шалигинської селищної ради з 10.09.2024 та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у сумі 22597 грн. 30 коп. правомірно звернуто судом першої інстанції до негайного виконання.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на всі ключові питання, які мають значення для вирішення цього спору, надано відповідь.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення слід залишити без змін.
З урахуванням положень статті 139 КАС України питання про розподіл судових витрат не вирішується.
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шалигинської селищної ради залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 у справі № 480/8292/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	А.О. Бегунц   В.Б. Русанова   	
Повний текст постанови складено 20.04.2026