Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/159/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Орловський В. В. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2026 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., захисника – адвоката Сердюка О.Є. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу захисника – адвоката Сердюка О.Є. на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2026 року, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції,  ОСОБА_1 31 жовтня 2025 року о 14:07 год. в м. Олександрія по просп. Соборний, 5 керував автомобілем AUDI 100 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота на відстані, почервоніння обличчя, млява мова. Пройшовши огляд на стан визначення алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Alcotest Drager 6820 тест 1601 результат огляду позитивний 2,27 проміле. Отже, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп`яніння, чим порушив вимоги пп. а) п. 2.9. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник – адвокат Сердюк О.Є. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовував тим, що транспортним засобом апелянт керував, від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння апелянт не відмовлявся. В своїх поясненнях апелянт зазначає, що алкогольні напої в цей день не вживав, зупинився на вимогу працівників патрульної поліції, підстави для зупинки йому не були повідомлені, адміністративні матеріали з обставин які передували його зупинці не складались. При цьому, інспектором було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння не в найближчому закладі охорони здоров`я а виключно за допомогою портативного пристрою - газоаналізатора, але апелянт у відповідь запропонував це зробити в медзакладі, не зважаючи на це працівників поліції настояли на проходженні за місцем його зупинки, не погодившись результатом попросив пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, але в такій можливості йому було відмовлено та склали на нього адмінматеріали.
Вказує, що в матеріалах справи знаходиться направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння але дане направлення було складено не до а після складення протоколу. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не містить ні дати, ні часу а ні місця його складення. Направлення на медогляд водія датоване 31.10.25 без зазначення часу його складення для проходження огляду за допомогою газоаналізатору, з яким не погодився апелянт. Дані документи не містять будь яких посилань на протокол до якого вони повинні додаватись а тому не можуть вважатись допустимими доказами у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника – адвоката Сердюка О.Є., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння. 

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:
1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;
2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;
3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;
4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 499293 від 31.10.2025 року, ОСОБА_1 31 жовтня 2025 року о 14:07 год. в м. Олександрія по просп. Соборний, 5 керував автомобілем AUDI 100 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота на відстані, почервоніння обличчя, млява мова. Пройшовши огляд на стан визначення алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Alcotest Drager 6820 тест 1601 результат огляду позитивний 2,27 проміле. Отже, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп`яніння, чим порушив вимоги пп. а) п. 2.9. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 зазначив, що вину у вчиненому правопорушенні не визнає, та пояснив, що не погоджується з висновком про перебування у стані алкогольного сп`яніння, оскільки наявні у нього зовнішні ознаки зумовлені тим, що він переніс інсульт та на постійній основі приймає ліки. Щодо процедури проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 пояснив, що за вказівкою працівників поліції він дихав у прилад «Драгер» два чи три рази, використовуючи при цьому одну й ту саму трубку, що, на його думку, призвело до некоректного результату. ОСОБА_1 стверджував, що він не менше двох разів просив поліцейського, але не старшого лейтенанта, який проводив зйомку, а іншого поліцейського, який у той момент відійшов убік, поїхати до медичного закладу для здачі аналізу крові, щоб спростувати результати алкотестера, проте його прохання проігнорували. Свій підпис у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду ОСОБА_1 пояснив тим, що є законослухняним громадянином і підписав документи на вимогу поліцейського, не ознайомившись із їхнім змістом через стан хвилювання. Разом з тим, після перегляду відеозапису з місця події, ОСОБА_1 висловив жаль з приводу того, що вжив алкоголь безпосередньо під час оформлення матеріалів, але наполягав, що при огляді поліцеські допустили порушення. На запитання судді щодо обставин підписання документів ОСОБА_1 пояснив, що підписав протокол та результати огляду «Драгер» як «законослухняний громадянин», проте з їхнім змістом не ознайомлювався, оскільки поліцейський просто сказав йому розписатися. Щодо розбіжностей між його підписом у графі «з результатами згоден» та його поточною позицією, ОСОБА_1 на запитання судді відповів, що насправді з результатом 2,27 проміле не погоджувався та бажав пройти огляд у медичному закладі.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, повністю підтверджується: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 499293 від 31.10.2025 року, яким підтверджується, що саме 31 жовтня 2025 року о 14:07 год. в м. Олександрія по просп. Соборний, 5, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с.1); роздрукованим чеком Drager Alcotest 6820, відповідно до якого результат тестування ОСОБА_1 склав 2.27‰, з яким останній погодився шляхом підпису в графі з результатом згоден (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного у ОСОБА_1 було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та позитивний результат склав 2,27 ‰ (а.с.3); направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с.4).

Крім того, його вина підтверджується відеозаписами з бодікамер поліцейських, що містяться на DVD-диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано факт зупинки автомобіля Audi 100 під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням ним правил дорожнього руху, а саме: проїзд на жовтний сигнал світлофора та керування без пристебнутого паска безпеки. Під час спілкування поліцейські виявили у водія явні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю, почервоніння обличчя та мляву мову. Поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою алкотестера або в найближчому медичному закладі. Водій погодився пройти огляд на місці. Під час тестування За результатами тестування прилад «Драгер» зафіксував показник 2,27 проміле. Після оприлюднення результату поліцейський повторно запитав ОСОБА_1 , чи згоден він із показниками та чи має він бажання поїхати до лікарні. На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 чітко відповів «Ні» на пропозицію їхати до медичного закладу та підтвердив свою згоду з результатом приладу. Також ОСОБА_1 у розмові з поліцейським визнав, що вживав алкоголь. Також на відео відображено, як поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його права, передбачені статтею 268 КУпАП та статтями 55, 63 Конституції України. Крім того, зафіксовано неодноразові спроби водія надати працівникам поліції неправомірну вигоду. Попри попередження про кримінальну відповідальність, ОСОБА_1 демонстрував готівку та зрештою поклав гроші в салон автомобіля поліції. Окремо зафіксовано факт вживання ОСОБА_1 алкоголю безпосередньо під час оформлення матеріалів. Водій ігнорував зауваження поліцейських про те, що це є порушенням громадського порядку. Наприкінці відеозапису відображено процес ознайомлення водія з документами, під час якого ОСОБА_1 власноручно добровільно і без застережень підписав надані поліцейським документи (а.с.7).

Вказані зібрані по справі докази є належними та допустимими, є взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Сумніви у їх належності та достовірності у апеляційного суду не виникає.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що зібрані докази по справі неналежні та недопустимі, є необґрунтованими та безпідставними. Оскільки досліджені судом першої інстанції докази є належними та допустимими, взаємоузгоджуються між собою та повністю підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, який встановлений судом першої інстанції та який знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду. Підстави для визнання зібраних по справі доказів неналежними та недопустимими відсутні.

Крім того, доводи викладені в апеляційній скарзі з приводу того, що ОСОБА_2 не був згоден з результатом алкотестеру Драгеру проте, йому не було запропоновано пройти огляд у медичний установі, є безпідставними та такими, що спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції на якому чітко зафіксовано, як поліцейський, дотримуючись вимог ст.266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, запропонував водієві огляд на місці або в медичному закладі. ОСОБА_1 добровільно обрав огляд на місці, а після отримання позитивного результату 2,27 ‰ погодився з ним, а на пропозиції та пряме запитання поліцейського щодо проходження огляду у медичному закладі відповів чіткою та однозначною відмовою, підтвердивши свою згоду з показником приладу. Таким чином, процедура, передбачена ст. 266 КУпАП, була дотримана в повному обсязі.

Також доводи апеляційної скарги про недоліки в Акті огляду та направленні, не заслуговують на увагу. Оскільки суд першої інстанції дійшов до правильного висновку з яким погоджується, суд апеляційної інстанції. 
Форма Акта огляду затверджена Додатком 2 до Інструкції № 1452/735 і вона не містить окремих граф для зазначення дати його складення або посилання на номер і реквізити роздруківки алкотестера. Відсутність цієї інформації в самому бланку Акта не є порушенням Інструкції, а всі необхідні дані (час 14:15, дата 31.10.2025, номер тесту 1601) містяться в роздруківці приладу, яка надана суду разом з протоколом та узгоджується із іншими доказами у справі, зокрема відеозаписом. 
Щодо недоліків при складанні Направлення слід зазначити, що у цьому наявному справі направленні зазначено дату його складанні 31.10.2025, що спростовує твердження захисника. Також складання такого направлення було необов`язковим з огляду на такі норми закону. Відповідно до ч.6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 8. Розділу I Інструкції № 1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. За змістом цієї форми направлення, а також враховуючи послідовність передбаченого ст 266 КУпАП та Інструкцією порядку огляду водія на стан сп`яніння письмове направлення складається для доставки водія до лікарні. Оскільки ОСОБА_1 на пропозицію проїхати до медзакладу відповів відмовою, зазначивши, що погоджується з результатами огляду на місці, підстави для направлення водія для огляду у медичний заклад були відсутні. Складене поліцейськими направлення підтверджує лише факт відмови водія від проходження огляду в медичному закладі.
Також, окрім підпису в акті про згоду із результатами огляду і усної згоди водія із ними на місці події, що зафіксована на відеозапис, ОСОБА_1 на відеозаписі прямо підтвердив, що вживав коньяк і до того ж продовжив його вживати під час оформлення адмністративних матеріалів поліцейськими. Дії ОСОБА_1 , який почав пити алкоголь прямо під час складання матеріалів, не лише підтверджують його стан, а й демонструють нехтування правовими нормами.
Зафіксовані на відео спроби надати поліцейським гроші “для вирішення питання без протоколу” свідчать про те, що водій усвідомлював свою провину та стан сп`яніння ще до офіційного оформлення.

Крім того, будь-яких інших доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції не надано. 

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень. 

Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі відсутні.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною обгрунтованою та мотивованою, підстави для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Сердюка О.Є. в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік – залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)