ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2026	Справа № 910/156/26	
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БЮЛІНГ ІНК ЮА»
про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЮЛІНГ ІНК ЮА»
до Фізичної особи-підприємця Мельничука Богдана Миколайовича
про стягнення 337 935,78 грн,

без повідомлення (виклику) представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БЮЛІНГ ІНК ЮА» до Фізичної особи-підприємця Мельничука Богдана Миколайовича про стягнення 337 935,78 грн, з яких: 261 270,62 грн основного боргу, 34 898,87 грн пені, 6299,86 грн штрафу, 24 174,06 грн інфляційних втрат та 11 292,37 грн 3% річних.
Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки від 22.10.2023 № 0337 в частині повної та своєчасної оплати за товар.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.03.2026 позовні вимоги задоволено повністю. Ухвалено стягнути з Фізичної особи-підприємця Мельничука Богдана Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЮЛІНГ ІНК ЮА» 261 270,62 грн основної заборгованості, 34 898,87 грн пені, 6299,86 грн штрафу, 24 174,06 грн інфляційних втрат, 11 292,37 грн 3% річних та 4055,23 грн судового збору.
26.03.2026 до суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мельничука Богдана Миколайовича витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БЮЛІНГ ІНК ЮА» про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду, запропоновано відповідачу подати заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення - протягом 5 днів з моменту отримання вказаної ухвали.
Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Відповідно до ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно із ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн позивачем надано в матеріали справи: копію договору № LS-122/18-11/24 про надання юридичних послуг від 19.11.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням «АРМАДУМ ГРУП» (надалі - Об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БЮЛІНГ ІНК ЮА»; копію додаткової угоди № 02 від 04.12.2025 до договору № LS-122/18-11/24 про надання юридичних послуг від 19.11.2024; копію рахунку № АО-15/01 від 26.01.2026; копію акта приймання-передачі виконаних робіт (послуг) № 19-03/26 від 19.03.2026; інформаційне повідомлення про зарахування коштів від 11.02.2026 № 96. 
Так, представництво інтересів позивача при розгляді даної справи в Господарському суді міста Києва здійснювалось адвокатом Казютою Дмитром Андрійовичем, яким було підписано та подано через систему Електронний Суд позовну заяву до Фізичної особи-підприємця Мельничука Богдана Миколайовича про стягнення 337 935,78 грн. На підтвердження повноважень адвоката Казюти Д.А. в матеріали справи надано ордер серії АІ № 2092803 від 07.01.2026, виданий Адвокатським об`єднанням «АРМАДУМ ГРУП» на підставі договору про надання правничої допомоги № LS-122/18-11/24 від 19.11.2024.
Так, за укладеним між позивачем та Об`єднанням договором № LS-122/18-11/24 про надання юридичних послуг від 19.11.2024, Об`єднання зобов`язалось надавати позивачу юридичні, адвокатські та правничі послуги у розумінні положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». 
За укладеною між Об`єднанням та позивачем додатковою угодою № 02 від 04.12.2025, сторони домовилися про надання Товариству з обмеженою відповідальністю «БЮЛІНГ ІНК ЮА» юридичних послуг із: підготовки позовної заяви про стягнення з ФОП Мельничук Богдан Миколайович заборгованості за договором № 0337 від 22.10.2023, звернення з позовною заявою до Господарського суду міста Києва; складання та подання до суду всіх необхідних процесуальних документів у межах судової справи про стягнення з ФОП Мельничук Богдан Миколайович заборгованості за договором № 0337 від 22.10.2023 в Господарському суді міста Києва; представництво інтересів клієнта у межах судової справи про стягнення з ФОП Мельничук Богдан Миколайович заборгованості за договором № 0337 від 22.10.2023 в Господарському суді міста Києва (пп. 1.1.1., 1.1.2., 1.1.3. додаткової угоди). 
Відповідно до п. 2.1. додаткової угоди від 04.12.2025 до договору про надання правничої допомоги № LS-122/18-11/24 від 19.11.2024 сторони погодили, що вартість послуг Об`єднання за виконання завдань, визначених у п.п. 1.1.1.- 1.1.3. даної додаткової угоди складає фіксовану суму у розмірі 40 000,00 грн без ПДВ, що підлягає оплаті протягом 5 банківських днів від дня укладення даної додаткової угоди. 
Так, повідомленням про зарахування коштів від 11.02.2026 № 96 підтверджується перерахування позивачем на користь Об`єднання коштів у розмірі 40 000,00 грн відповідно до договору про надання правничої допомоги № LS-122/18-11/24 від 19.11.2024. 
Актом № 19-03/26 приймання-передачі виконаних робіт (послуг) від 19.03.2026 підтверджується виконання Об`єднанням та прийняття замовником (позивачем) послуг в рамках договору № LS-122/18-11/24, а саме: підготовка позовної заяви про стягнення з ФОП Мельничук Богдан Миколайович заборгованості за договором № 0337 від 22.10.2023, звернення з позовною заявою до Господарського суду міста Києва; складання та подання до суду всіх необхідних процесуальних документів у межах судової справи про стягнення з ФОП Мельничук Богдан Миколайович заборгованості за договором № 0337 від 22.10.2023 в Господарському суді міста Києва; представництво інтересів клієнта у межах судової справи про стягнення з ФОП Мельничук Богдан Миколайович заборгованості за договором № 0337 від 22.10.2023 в Господарському суді міста Києва.
Згідно з п. 2 вказаного Акту визначено, що вартість послуг, передбачених п. 1.1. - 1.3. становить фіксовану суму у розмірі 40 000,00 грн. 
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).
Отже, за змістом положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Так, відповідачем не було подано заперечень щодо заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, а також клопотання про зменшення заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Як зазначає Верховний Суд у численних постановах, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто ЄСПЛ підкреслює необхідність об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність).
В цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19. 
Крім того, судом враховано, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача.
Водночас, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Відтак, суд зазначає, що подані позивачем документи на підтвердження факту понесення ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування їх в зазначеному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Суд вважає за необхідне зауважити, що адвокатом позивача було виконано лише роботи щодо підготовки та подання до суду позовної заяви, тоді як складання та подання інших процесуальних документів не потребувалось, враховуючи, що відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. Крім того, суд критично ставиться до визначення як окремої послуги «представництво інтересів клієнта у межах судової справи про стягнення з ФОП Мельничук Богдан Миколайович заборгованості за договором № 0337 від 22.10.2023 в Господарському суді міста Києва», без деталізації того, що саме мається на увазі під таким представництвом. Разом з тим, названа послуга (представництво інтересів) має узагальнений характер, та до неї включається також підготовка та подання позовної заяви. Відтак, суд вважає необґрунтованим виокремлення даних послуг.
Звертаючись до правової позиції Верховного Суду, викладеній у додатковій постанові від 06.12.2023 у справі № 905/493/22, суд зазначає, що беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації процесуальних прав та захист інтересів клієнта.
Отже, оцінивши у порядку ст. 86 ГПК України надані позивачем докази витрат на правничу допомогу, беручи до уваги малозначність даної справи, обсяг і обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру, з огляду на задоволення позову в повному обсязі, суд, з урахуванням принципів розумності, справедливості та пропорційності, дійшов висновку, що обґрунтованим розміром витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача є сума у розмірі 25 000,00 грн. 
Таким чином, у решті заявленої позивачем до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу суд відмовляє, що відповідає висновку, викладеному у пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 236 - 242, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БЮЛІНГ ІНК ЮА» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мельничука Богдана Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЮЛІНГ ІНК ЮА» (вул. Виборзька, 99, м. Київ, 03067; ідентифікаційний код 42380115) 25 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
3. В решті вимог заяви відмовити.
4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення підписано: 20.04.2026.

Суддя Т. Ю. Трофименко