Коростенський міськрайонний суд Житомирської області 

провадження №2/279/293/26 
Справа № 935/2203/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

02 березня 2026 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Гонцовською Л.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу №935/2203/25 за позовом Акціонерного товариства "Таксомбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
П О С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, зазначивши, що
15 жовтня 2024 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір № 4306022-046 про надання кредиту «Зручна готівка Максимум». Відповідно до п. 1 р. 1 Кредитного договору Позичальник просив надати йому кредит на власні потреби в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб на наступних умовах: п. 1.2.2. Сума кредиту: 104 900 грн..; п. 1.2.6. Строк кредиту: 36 місяців; п. 1.2.9. Проценти за користування кредитом: 0, 01 % річних; п. 1.1.4. Комісія за обслуговування кредиту: 4,9 % щомісячно. Відповідно до п. 11 р. 1 Кредитного договору Позичальник просив надати йому кредит, шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній в п. 1.1.1, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України – на власні потреби у сумі 104 900 грн., шляхом перерахування на поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК». Відповідач, погодився з тим, що він зобов`язаний повертати кредит щомісячно згідно графіку платежів згідно Додатку № 1 до Кредитного договору, що є її невід`ємною частиною. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань Позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що передбачені в Додатку № 1 до цієї Заяви-договору (п. 5 р. 2 Кредитного договору). Підтвердив, що він ознайомлений із змістом цієї Заяви-договору, Договору з всіма додатками до нього та повністю з ними згодний. Умови Заяви-договору та Договору є зрозумілими для Позичальника, обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні (п. 2 р. 2 Кредитного договору). Позивач, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому Відповідач перестав виконувати умови Кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах та комісії. Як наслідок, станом на 02.09.2025 року, заборгованість за Заявою-договором № 4306022-046 про надання кредиту готівкою на власні потреби від 15 жовтня 2024 року, становить 156 444,57 грн. ,в т.ч.:- заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 99 894,65 грн.;- заборгованість по відсоткам (в т. ч. простроченим) – 8,82 грн.;- заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) – 56 541,10 грн.. Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» кредитну заборгованість за Заявою-договором № 4306022-046 про надання кредиту готівкою на власні потреби від 15 жовтня 2024 року, що в частині тіла кредиту, відсотків та комісії станом на 02.09.2025 року становить 156 444,57 грн. (сто п`ятдесят шість тисяч чотириста сорок чотири гривні 57 копійок), в т.ч.:- заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 99 894.65 грн.;- заборгованість по відсоткам (в т. ч. простроченим) – 8.82 грн.;- заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) – 56 541.10 грн, та судові витрати.
Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Представник відповідача на адресу суду подав відзив на позовну заяву в якій вказав, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 99894,65 грн., та заборгованості по відсоткам у розмірі 8,82 грн. стороною відповідача не оспорюється та в цій частині визнається. У кредитному договорі належним чином не визначені ані розмір, ані порядок обрахування вказаної комісії, оскільки відповідно до п. 1.4 Заяви-договору про отримання споживчого кредиту від 15 жовтня 2024 року, наданого Позивачем, комісія за обслуговування кредиту розраховується за відповідний розрахунковий період у розмірі 4,9 % щомісячно від наданої суми кредиту і одночасно при цьому складає фіксовану суму 5140 грн. Таким чином, розмір вказаної комісії в кредитному договорі взагалі не визначений, оскільки незрозуміло, чи має вказана комісія обраховуватись в розмірі 4,9 % від загальної суми наданого кредиту, чи становить фіксовану одноразову або ж щомісячну суму 5140 грн. (при цьому вказані суми арифметично нетотожні між собою). В зв`язку з наявністю вказаної прямої суперечності та невизначеності в кредитному договорі відсутні підстави для нарахування та стягнення з Відповідача комісії, оскільки договором не передбачена належна арифметична база для її розрахунку, а наданий Позивачем розрахунок в цій частині безпідставний. Окрім цього, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За своєю правовою природою комісія, зазначена у кредитному договорі, є нічим іншим, аніж щомісячним штрафом (пенею), названим банком комісією з метою обходу та уникнення вказаної вище забороняючої норми закону. Таким чином, її стягнення є неможливим в силу положень п. 18 Перехідних та прикінцевих положень Цивільного кодексу України. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення комісії в розмірі 56541,10 грн..
Позивачем відповідь на відзив не подано.
Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Судом встановлено, що 15.10.2024 року між ТОВ "Таскомбанк" та ОСОБА_1 була підписана Заява-договір № 4306022-046 про наданання споживчиого кредиту на власні потреби в рамках кредитного продукту "Зручна готівка Максимум" та умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, в редакції, яка на день підписання цієї заяви-договору розміщена на офіційній сторінці банку https://tascombank.ua.
Відповідно до п.1.2.1 заяви-договору тип кредиту: кредит на власні кошти. п.1.2.2. заяви-договору загальна сума кредиту становить 104 900 грн.; п.1.2.3. заяви-договору комісія за надання кредиту є фіксованою (незмінною), нараховується банком і сплачується позичальнику одноразово під час надання кредиту у розмірі 4,9% від суми кредиту зазначеної в п.п.1.2.4 заяви-договору, і складає суму 4900 грн..
Проценти за користування кредитом: 0,01% річних (п. 1.3).
Відповідно до п.2 заяви-договору, сторони погодили, що кредит надається шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній в п. 1.1. даного розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України: на власні потреби у сумі 104900 грн. шляхом перерахування на поточний рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_2 в АТ «Таскомбанк». Відповідач доручив АТ «Таскомбанк» утримання з суми кредиту суму комісії за надання кредиту шляхом проведення дебетового переказу коштів з його поточного рахунку № № НОМЕР_2 на сплату комісії відповідно до п. 1.1.3 цієї заяви-договору.
Відповідно до заяви-договору позичальник акцептував Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на вебсайті банку: https://tascombank.ua, на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до умов договору; просив банк надати кредит, згідно інформації, наведеної вище у заяві-договорі; погодився з тим, що зобов`язаний повертати кредит щомісячно згідно графіку платежів згідно додатку № 1 до цієї заяви-договору, що є її невід`ємною частиною.
Відповідач підтвердила, що вона ознайомлена із змістом цієї Заяви-договору, Договору з всіма додатками до нього та повністю з ними згодний. Умови Заяви-договору та Договору є зрозумілими для Позичальника, обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні (п. 2 р. 2 Кредитного договору). Відповідно до п. 1 р. 2 Кредитного договору Позичальник підтвердив, що він попередньо ознайомлений та у письмовій формі у повному обсязі отримав від Банку інформацію, визначену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з п. 15 р. 5 Кредитного договору Заява-договір набуває чинності з моменту її підписання сторонами і діє до повного виконання клієнтом і банком своїх зобов`язань.
Згідно з п. 16 розділу 5 заяви-договору, заява-договір набуває чинності з моменту її підписання Сторонами і діє до повного виконання клієнтом і банком своїх зобов`язань за нею. Ця заява-договір укладена у двох примірниках. По одному для позичальника та для банку. ОСОБА_2 отримала від банку примірник заяви-договору № 4306022-046 про надання кредиту на власні потреби від 15.10.2024, а також графік платежів з обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за кредитом та паспорт споживчого кредиту в день укладення цієї заяви-договору, повідомлення про включення моїх персональних даних до бази персональних даних позичальників банку, а також відомості про мої права, визначені ЗУ "Про захист персональних даних". 
На підтвердження факту укладення кредитного договору з відповідачем банк надав до позовної заяви копії паспорту споживчого кредиту за продуктом «Зручна Готівка Максимум», інформація якого зберігає чинність та є актуальною до 14.11.2024 року.
Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в заяві-договорі, що підтверджується платіжною інструкцією банку №1405674782 від 15.10.2024 року.
Позивач, свої обов`язки за заявою-договором виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував неналежним чином, тому станом на 02.09.2025 року, заборгованість за заявою-договором № 4306022-046 про надання кредиту від 15.10.2024 року, становить 156444,57 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 99894,65 грн.; заборгованість по процентам (в т. ч. простроченим) - 8,82 грн.; заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 56541,10 грн.. Зазначені суми підтверджуються відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та випискою по особовому рахунку.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.
Так, відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що ОСОБА_2 повернула кредитні кошти, отримані нею на підставі кредитного договору №4306022-046 від 15.10.2024 року, та нараховані відсотки, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту та за відсотками за вищезазначеним договором підлягають задоволенню.

Щодо стягнення заборгованості по комісії в розмірі 56541,10 грн..
Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Як встановлено ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК Україниє обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.
За таких обставин, умови договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за обслуговування в розмірі 56541,10 грн. є нікчемним з моменту укладення договору, а відтак суд приходить до висновку про безпідставність вимог в цій частині.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, ст.ст.525, 526, 530, 549, 610-612, 628, 629, 638, 1048, 1050 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" 99903 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот три) гривні 47 копійок заборгованості за заявою-договором №43060 22-046 від 15.10.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" судові витрати в розмірі 1546 (одну тисячу п`ятост сорок шість) гривень 91 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .
Сторони:
Позивач Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК", місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Петлюри Симона, буд. 30, код ЄДРПОУ 09806443.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання:   АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя