УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/15290/25 Головуючий у 1-й інст. Чорній Р. О. 
Номер провадження №33/4805/124/26
Категорія ч.6 ст.470 МКУ Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника Житомирської митниці Державної митної служби України Кондратюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 05 листопада 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 470 МК України,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 05 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «SKODA», модель «OCTAVIA», vin № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , 1999 року випуску, вартістю 133 436, 03 гривень, який передати військовій частині НОМЕР_3 . Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн та на користь Житомирської митниці Державної митної служби України стягнуто витрати, пов`язані зі зберіганням вилученого транспортного засобу, в сумі 21 265,20 грн.
Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати постанову Богунського районного суду міста Житомира від 05 листопада 2025 року в частині стягнення з нього на користь Житомирської митниці витрат, пов`язаних із зберіганням транспортного засобу на складі митниці, посилаючись на конфіскацію вказаного товару. Вважає покладення на нього додаткових стягнень в умовах воєнного стану непропорційним та надмірним.
В судовому засіданні ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.
Представник Житомирської митниці Державної митної служби України Кондратюк А.В. в судовому засіданні вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Апеляційна скарга не містить доводів незгоди ОСОБА_1 із постановою суду першої інстанції в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України та накладеного на нього стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу, тому з урахуванням визначених ч. 7 ст. 294 КУпАП меж, апеляційним судом не переглядається.
Згідно зі ст. 242 МК України та п. 9.1 Порядку роботи митного складу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 627, товари, які зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.
Відповідно до ст. 519 МК України витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. У даній справі судом встановлено вину особи у вчиненні правопорушення, передбаченого Митним кодексом України, а відтак на порушника покладається обов`язок відшкодувати витрати, понесені державою у зв`язку зі зберіганням вилученого товару.
Відповідно до ч. 2 ст. 520 МК України посадові особи митного органу зобов`язані зібрати та додати до справи документи, що підтверджують такі витрати, що й було виконано у даному випадку.
Частиною 3 статті 520 МК України встановлено, що порядок відшкодування витрат у справі про порушення митних правил, обчислення сум, що підлягають відшкодуванню, а також порядок розпорядження отриманими коштами встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Наведеними вимогами МК України визначено загальний порядок відшкодування витрат у справі про порушення митних правил та сам порядок розрахунку таких витрат встановлюється центральним органом виконавчої влади.
Пунктом 12 розділу ІІ Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами), встановлено, що при розгляді справ про порушення митних правил орган, який розглядає справу, вирішує питання щодо відшкодування витрат та їх сум. Витрати в справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення (далі - винна особа). Суми витрат, що підлягають відшкодуванню, зазначаються у постанові про накладення стягнення, що зазначено в розділі III Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами).
Розрахунок витрат обчислюється відповідно до Порядку відшкодування витрат на зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами). Відповідно до розділу III Порядку відшкодування затрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами) витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, відшкодуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.
Відповідно до аналізу наведених вище Порядків вбачається, що розрахунок витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування здійснюється за зберігання тимчасово вилучених товарів, транспортних засобів, які підлягають поверненню власнику.
У клопотанні про стягнення з ОСОБА_1 витрат на зберігання митного товару, а саме автомобіля марки «SKODA», модель «OCTAVIA», vin № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , 1999 року випуску, вартістю 133 436,03 грн, представник митного органу посилався на довідку та розрахунок від 27 жовтня 2025 року, за змістом якого витрати у справі про порушення митних правил за протоколом №0371/UA101000/2025 від 23 вересня 2025 року за зберігання названого транспортного засобу на складі митного органу складає 10 євро за добу.
Суд першої інстанції встановив, що транспортний засіб зберігається на території постійної зони митного контролю СТЗ ТОВ (В) «Інсорсинг Фобос-Груп» (вул. Покровська 13-Б, с. Вереси, Житомирський р-н, Житомирська обл.) з 23 вересня 2025 року по день винесення оскаржуваної постанови від 05 листопада 2025 року, загальна сума витрат, понесених митним органом за зберігання даного товару складає 440 Євро (44 дні х 10 Євро), що в еквіваленті у національну валюту на день винесення судового рішення за офіційним курсом НБУ (1 Євро = 48,33) становить 21 265, 20 грн, стягнув вказану суму з ОСОБА_1 . 
Судом встановлено, що постановою Богунського районного суду міста Житомира від 05 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді конфіскації товару - безпосереднього предмету порушення митних правил. 
Відповідно до зазначеної постанови суду від 05 листопада 2025 року вилучений товар переданий ОСОБА_1 безоплатно військовій частині НОМЕР_3 для протидії збройній агресії рф, останній не підлягає поверненню винній особі, а судом застосовано конфіскацію вказаного товару. Отже, відповідно до наведених Порядків витрати відшкодовуються, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику. В даному випадку гр. ОСОБА_1 було визнано винним та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді конфіскації безпосереднього предмету порушення митних правил, що не передбачає повернення цього товару.
Крім того, відповідно до вимог п. 3 розділу III Порядку відшкодування затрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731, передбачено, що розрахунковий строк зберігання для обчислення витрат в такому випадку обраховується, починаючи з одинадцятого дня з дня набрання законної сили постановою у справі про порушення митних правил, і закінчується датою видачі товарів та/або транспортних засобів власнику або вповноваженій ним особі. День видачі зі складу митного органу товарів, транспортних засобів власникам або вповноваженим особам до загального строку при обрахунку витрат не включається.
Митний орган у своїй заяві розрахунок здійснює відповідно до п. 6 розділу ІІ Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731, який передбачає інший порядок розрахунку, а саме: витрати на зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил та розміщених на складах, що належать митним органам, розраховуються з дня їх фактичного розміщення на цих складах відповідно до Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731. При цьому цей Порядок також стосується тимчасово вилучених товарів у справі про порушення митних правил, якими не є конфісковані товари у даному провадженні у справі про порушення митних правил.
Наведені порядки у своєму розрахунку враховують певні періоди зберігання тимчасово вилучених товарів, транспортних засобів, які різняться між собою, але закінчуються саме моментом їх повернення власнику. 
Оскільки вилучений товар у справі про порушення митних правил стосовно гр. ОСОБА_1 підлягає конфіскації, повернутим власнику не був, митний орган здійснив свій розрахунок з моменту розміщення цього вилученого товару на складі для його зберігання до дати прийняття судом рішення - постанови, що не є датою та самим поверненням товару його власнику.
Аналізуючи наведені вимоги законодавства, враховуючи постанову суду про накладення адміністративного стягнення саме у вигляді конфіскації товарів, що не передбачає повернення цих товарів його власнику, а конфіскований товар не є за своєю суттю тимчасово вилученим товаром, якій підлягає поверненню його власнику, тому до вказаного товару не може бути застосовано стягнення витрат за його зберігання, оскільки його повернення власнику не здійснювалося.
Відтак висновок суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на користь митного органу витрат за зберігання товару апеляційний суд вважає передчасним, оскільки у відповідності до п. 2 ст. 3 Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митних органів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731, відшкодовуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.
Тобто, витрати за зберігання не сплачуються у разі накладення адміністративного стягнення у вигляді конфіскації предмету, що був безпосереднім об`єктом порушення митних правил.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції – скасуванню в частині стягнення з на користь митного органу витрат, пов`язані зі зберіганням вилученого транспортного засобу, в сумі 21 265,20 грн.
Керуючись ст. 294 КУпАП, ст.ст. 519, 520, 528 МК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Богунського районного суду міста Житомира від 05 листопада 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Житомирської митниці Державної митної служби України витрат, пов`язані зі зберіганням вилученого транспортного засобу, в сумі 21 265,20 грн скасувати.
В решті постанову залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь